OBH 4106/1998, 4481/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése

Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Az eljárás megindulása:

A Mai Napban Erőszakos beköltözők címmel, 1998. júliusában megjelent cikk rendőrségi mulasztásról tudósított. A cikk alapján - alkotmányos visszásság gyanúja miatt - az állampolgári jogok országgyűlési biztosa  hivatalból vizsgálatot indított. A vizsgálat  megindítását követően az üggyel kapcsolatban állampolgári panasz érkezett az országgyűlési biztoshoz. A vizsgálat az ügyek egyesítését követően folytatódott.

A megállapított tényállás:

Panaszos leánya 1998. június 10-én eltűnt. Panaszos már másnap a XII. kerületi Rendőrkapitánysághoz fordult - ugyanis mindkettőjük állandó lakóhelye a XII. kerületben van -, de ott állítása szerint azt a választ kapta, hogy két hét múlva jelentse be az eltűnést, hiszen a leánya már felnőtt ember és nem feltétlenül kell mindenről beszámolnia a szüleinek, így az, hogy egy napon át nem jelentkezett még nem jelenti az eltűnését. 

Panaszos elmondása szerint lánya nyolc nappal később két férfi és két nő társaságában jelent meg a tulajdonában lévő érdi háznál. A szomszéd, miután meglátta panaszos leányát, azonnal  felhívta panaszost,  de mire az kiért Érdre lányáék már elmentek. A szomszéd szerint panaszos lánya zavarodott volt. Négy nappal később panaszos lánya a fenti személyek társaságában ismét megjelent az érdi háznál. ( Ugyanabban a ruhában, amiben panaszos utoljára látta.)  A szomszéd ezúttal behívta magához panaszos lányát, és megkérdezte, hogy miért nem megy haza. Panaszos leánya zavart volt, a kérdésre nem válaszolt, de segítséget sem kért. Még  ugyanezen a napon panaszos lánya a fenti személyekkel egy adásvételi szerződést kötött, melyben az érdi ház tulajdonjogát rájuk ruházta. 
Június 24-én az állítólagos vevők megjelentek panaszosnál, és  a szerződés alapján kérték a kulcsok átadását. Panaszos a kulcsok átadását megtagadta, és kétségbeesésében az Érdi Rendőrkapitánysághoz fordult. Az érdi rendőrök panaszos bejelentése alapján azonnal megindították a nyomozást, és  panaszos lányának felkutatása érdekében körözést rendeltek el. Panaszos lánya még ugyanezen a napon telefonált panaszosnak, és azt mondta, hogy este haza megy, de azóta sem  tudnak róla. Az állítólagos vevők viszont - kulcs hiányában - a ház ajtaját  feltörve beköltöztek a házba.
Az Érdi Rendőrkapitányság által indított nyomozás még mindig folyamatban van. A Pest Megyei Főügyészség Magánjogi és Közigazgatási Osztálya pedig a panaszos lánya által aláírt adásvételi szerződés és a földhivatali eljárás törvényességét vizsgálja, a vizsgálat még nem zárult le.

Alkalmazott jogszabályok:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:

2.§ (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

8.§ (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és vétele az állam elsőrendű kötelessége.

54.§ (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

59.§ (1) A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jóhírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a  magántitok és a személyes adatok védelméhez való jog.

2. 1993. évi LIX. tv. az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról:

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
(2) Az országgyűlési biztos az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.

3. 1998. évi XIX. tv. A büntetőeljárásról:

170. § (1) A nyomozás az ügyésznek vagy a nyomozó hatóságnak hivatali hatáskörében, valamint a nyomozó hatóság tagjának hivatali minőségében tudomására jutott adatok alapján vagy feljelentésre indul meg.
(2) Nyomozást az ügyész vagy a nyomozó hatóság rendel el, és erről feljegyzést készít. A feljegyzésből ki kell tűnnie, hogy milyen bűncselekmény miatt és - ha a gyanúsított ismert - ki ellen és mikor indítottak nyomozást. Ha nyomozást feljelentésre indítanak, az elrendelését rendszerint a feljelentést tartalmazó iraton kell feljegyezni.
 (3) A nyomozás elrendeléséről a feljelentés megérkezésétől számított három napon belül kell határozni, feltéve, ha a feljelentést nem utasítják el.
(4) Nyomozási cselekménnyel - nyomozás elrendelése nélkül - indul meg a nyomozás, ha az ügyész vagy a nyomozó hatóság a bizonyítási eszközök biztosítására, a gyanúsított személy megállapítása, elrejtőzésének megakadályozása, a bűncselekmény befejezésének, újabb bűncselekmény elkövetésének megakadályozása végett, vagy késedelmet nem tűrő más okból nyomozási cselekményt végez. A nyomozás megindításának tényéről és idejéről utólag haladéktalanul feljegyzést kell készíteni.

176. § (1) A nyomozást a lehető legrövidebb időn belül le kell folytatni, és be kell fejezni. Ha a nyomozás elrendelésétől, illetve megindulásától két hónap eltelt, indokolt esetben a nyomozás határidejét az ügyész két hónappal, ha ez a határidő letelt, a megyei főügyész legfeljebb a büntetőeljárás megindításától számított egy évig meghosszabbíthatja.
 (2) Egy éven túl a legfőbb ügyész jogosult a nyomozás határidejének meghosszabbítására. Ha a nyomozás meghatározott személy ellen folyik, a meghosszabbítás legfeljebb az ellene folyó büntetőeljárás megindításától számított két évig terjedhet.

195. § (1) Akire nézve az ügyész vagy a nyomozó hatóság határozata rendelkezést tartalmaz, a határozat ellen a közléstől számított nyolc napon belül panasszal élhet.
(2) Nincs helye panasznak a más szakértőt kirendelő és a gyanúsított vagy a védő által szakvélemény elkészítésére felkért személy szakértőként való bevonását engedélyező határozat ellen [111-112. §].
(3) A panasznak - ha e törvény kivételt nem tesz - nincs halasztó hatálya. Kivételesen indokolt esetben a határozatot hozó, illetőleg a panaszt elbíráló a határozat végrehajtását a panasz elbírálásáig felfüggesztheti.
 (4) Ha a határozatot hozó a panasznak három napon belül nem ad helyt, köteles azt haladéktalanul felterjeszteni az elbírálásra jogosulthoz. Az ügyész határozata elleni panaszt a felettes ügyész, a nyomozó hatóság határozata elleni panaszt az ügyész a hozzá érkezésétől számított tizenöt, megszüntető határozat esetén harminc napon belül határozattal bírálja el.
(5) A panasz elbírálásáról a panaszt tevőt - a határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg a megváltoztatása esetén azokat is, akikkel a határozatot közölték - értesíteni kell. A panaszt elbíráló határozat ellen további jogorvoslatnak - a (6) bekezdés eseteit kivéve - nincs helye.
(6) A 149. § (3) bekezdése, a 150. § (2) bekezdése, a 151. § (4) bekezdése, valamint a 153. § (2) bekezdése szerinti határozat, továbbá a 151. § (2) bekezdése szerinti ügyészi határozat elleni panaszt elutasító határozat ellen a kézbesítéstől számított nyolc napon belül a határozatot hozó ügyészségnél felülbírálati indítvány terjeszthető elő, az ügyészség a felülbírálati indítványt az iratokkal és indítványával együtt három napon belül megküldi a bíróságnak.
(7) A halaszthatatlan nyomozási cselekmény elleni jogorvoslatra az (1)-(4) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni.

196. § Az, akit az ügyész vagy a nyomozó hatóság intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása érint, ellenvetést tehet. A panaszt ellenvetésként kell elbírálni, ha elkésett, vagy nem a jogosulttól származik. Az ellenvetés alapján a szükséges és indokolt intézkedéseket az ügyész, illetőleg a nyomozó hatóság megteszi.

3. 23/1994 (X.26.) BM rendelet az eltűnt személyek felkutatásának és rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről

2. § (1) Az eltűnt személy felkutatásáról, valamint a rendkívüli haláleset kivizsgálásáról bejelentésre vagy hivatalból a rendőrség gondoskodik.
(2) A rendőrség eljárására - az e rendeletben, illetőleg az elintézési határidő tekintetében a Kormány rendeletében meghatározott eltérésekkel - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályait kell alkalmazni.

3. § E rendelet alkalmazásában eltűntnek kell tekinteni az ismeretlen helyen tartózkodó személyt, ha
a) életvitelére, személyi körülményeire, foglalkozására tekintettel eltűnésére ésszerű magyarázat nem adható;
b) az eltűnés körülményei, illetve a rendelkezésre álló adatok azt valószínűsítik, hogy az eltűnés jogsértő cselekmény elkövetésével lehet összefüggésben;
c) az eltűnés ténye az eltűnt személy állapotával kapcsolatos valamilyen okkal (pl.: képtelen önmagáról gondoskodni, gyermekkor, időskor, cselekvőképességet kizáró vagy korlátozó betegség stb.) magyarázható;
d) a bűnmegelőzési ellenőrzés alól kivonta magát.

5. § (1) Az eltűnt személy felkutatása és a rendkívüli haláleset kivizsgálása - a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivételekkel - a rendőrkapitányság hatáskörébe tartozik.
(2) Első fokon a megyei, fővárosi rendőr-főkapitányság jár el
a) diplomáciai mentességet élvező személy;
b) országgyűlési képviselő, az Országgyűlés által választott tisztségviselő, illetőleg a Kormány tagja;
c) az országos hatáskörű szerv vezetője;
d) a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok személyi állománya tagjának eltűnése és rendkívüli halála esetén;
e) a 4. § (1) bekezdése d) pontjában meghatározott esetben.
(3) A rendőrség hivatásos állományú tagjának eltűnése, illetve szolgálati helyen vagy szolgálat során bekövetkezett rendkívüli halála esetén az eljárást a szolgálati hely szerint illetékes rendőr-főkapitány, az Országos Rendőr-főkapitányság állományába tartozás esetén az országos rendőrfőkapitány által kijelölt szerv vezetője folytatja le.

6. § Az eljárást - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - az a rendőri szerv folytatja le, amelynek illetékességi területén
a) az eltűnt személy utolsó ismert lakóhelye vagy a szokásos tartózkodási helye található, ezek hiányában pedig az a rendőri szerv, ahol az eltűnést bejelentették, illetőleg amely hivatalból szerzett tudomást az eltűnés tényéről;
b) a halál bekövetkezett, ennek ismerete hiányában, ahol a holttestet megtalálták, járműről leemelték.

8. § A Rendőrség az eltűnt személy felkutatása érdekében jogosult az eltűnt személy
a) személyazonosító adatait megismerni;
b) lakókörnyezetében, munkahelyén, szolgálati helyén, egyéb szokásos vagy valószínűsíthető tartózkodási helyein adatgyűjtést folytatni;
c) körözését [Rtv. 36. § (1) bek.] elrendelni, és a feltételek megléte esetén az Interpol Magyar Nemzeti Iroda útján a nemzetközi körözését kezdeményezni;
d) nevét, képmását, az azonosításához szükséges adatait, a tömegkommunikációs eszközök útján nyilvánosságra hozni [Rtv. 36. § (3) bek.];
e) megtalálása érdekében díjkitűzést alkalmazni (Rtv. 27. §).

4. 136/1994. (X.26.) Kormányrendelet az eltűnt személyek felkutatására irányuló államigazgatási eljárás határidejének megállapításáról:

1.§ 1. § Az eltűnt személyek felkutatására irányuló hatósági eljárásban az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történő megindításától számított 90 napon belül kell meghozni.

A vizsgálat megállapításai:

Tekintettel arra, hogy a Pest Megyei Rendőrfőkapitány és a panaszos által leírtakból megállapítható, hogy az Érdi Rendőrkapitányság a törvényes rendelkezéseknek megfelelően, szabályosan járt el, így az országgyűlési biztos vizsgálata a XII. kerületi Rendőrkapitányság eljárására terjedt ki.
Fenti rendőrkapitányság eljárásának vizsgálata során megkerestem az országos rendőrfőkapitányt. Az országgyűlési biztos kérésére az országos rendőrfőkapitány tájékoztatást adott a Rendőrség Körözési Munkájának Ideiglenes Szabályzatáról, mely úgy rendelkezik, hogy a jegyzőkönyvet annál a szervnél kell felvenni, amelynél az eltűnés tényét bejelentették, és a körözést a jegyzőkönyv elkészítését követően haladéktalanul el kell rendelni. A XII. kerületi Rendőrkapitányságnak az a gyakorlata tehát, hogy az  eljárást az eltűnést követő 14 nap elteltével indítja meg nem felel meg sem a hatályos jogszabályoknak, sem a rendőrség belső szabályzatának. A XII. kerületi rendőrkapitányság tehát azzal, hogy panaszos bejelentését követően nem indította meg azonnal az eljárást, nem rendelte el a körözést, a jogállamiság követelményébe és az Alkotmány 8. § (1) bekezdésébe ütköző alkotmányos visszásságot követett el.

Ajánlás:

A fentiekben megállapított alkotmányos visszásság orvoslására az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20. §-a alapján a következő ajánlást teszem:

1. Felkérem az Országos Rendőrfőkapitányt, hogy - különös tekintettel XII. kerületi Rendőrkapitányság fentiekben leírt eljárására - adjon közre egy körlevelet, melyben a rendőrkapitányságokat tájékoztatja az eltűnt személyek körözése elrendelésének helyes gyakorlatáról.

2. Felkérem az Országos Rendőrfőkapitányt arra, hogy a rendőrség eltűnt személyek felkutatására irányuló munkájának hatékonyabbá tétele érdekében, minél előbb módosítsa a rendőrség körözésre vonatkozó belső szabályzatait, amelynek során tegye egyértelműbbé azok eljárási normáit, határidőit.

Budapest, 1998. október 21.

Gönczöl Katalin