OBH 3866/1998., OBH 5198/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Haraszti Katalin

A vizsgálat megindulása:
	Az OBH 3866/1998. számú ügyben a magyar állampolgár panaszos - jogi képviselője útján - azért fordult Hivatalomhoz mert az osztrák határőrizeti szervek minden indok és magyarázat nélkül megtagadták a beléptetését, továbbá egy év időtartamra kitiltották Ausztria területéről. Beadványában a panaszos azt sérelmezte, hogy a Külügyminisztérium nem törődik a magyar állampolgárokat ért jogtalan külföldi atrocitásokkal. 
	Az OBH 5198/1998. számú ügyben a panaszos azért fordult Hivatalomhoz, mert a görög határőrizeti szervek tájékoztatták őt arról, hogy a schengeni egyezményhez tartozó országokban nem kívánatos személy és nem engedték őt Rodoszra beutazni. Panaszos sérelmezte, hogy a magyar hatóságok semmit nem tettek annak érdekében, hogy adatait a tagállamok tiltó listájáról töröljék.
	Figyelemmel arra, hogy a panaszok magyar állampolgárok külföldi államokba történő beutazásának megtagadásával kapcsolatosak, ezért azokat egyesítettem és közös eljárásban vizsgáltam.

A megállapított tényállás:
	Az OBH 3866/1998. számú ügyben az osztrák határőrizeti szervek először 1997. november 19-én, Nickelsdorf határátkelőhelynél tagadták meg a panaszos beléptetését és irányították vissza Magyarországra. 1998. február 10-én előbb Nickeldorfnál, majd Bergnél ismételten megtagadták a panaszos beléptetését Ausztriába. Az osztrák határőrizeti szervek döntésüket azzal indokolták,  hogy  a számítógépes adatbázisuk szerint panaszos egy évig nem léphet be az országba, így át sem utazhat Ausztria területén. 
	Panaszos 1998. április 6-án levelében a magyar külügyminiszter intézkedését kérte az ügy kivizsgálása, és a kitiltás törlése érdekében. A beadvány alapján a Magyar Köztársaság bécsi külképviselete szóbeli jegyzéket intézett az osztrák külügyminisztériumhoz, amelyben a panasz kivizsgálását kérték. A jogi képviselő házastársa 1998. július 15-én megjelent a Külügyminisztérium Konzuli Főosztályán (a továbbiakban: Konzuli Főosztály) és átadta az illetékes osztrák hatóságok panaszos jogorvoslati kérelmére adott elutasító válaszának másolatát, amely szerint illegális munkavágzés miatt tiltották ki a panaszost Ausztriából.
	Az osztrák külügyminisztérium 1998. július 24-i, majd augusztus 6-i közbenső válaszaiban jelezte, hogy az ügyet a beutazási ügyekben illetékes burgerlandi, majd a központi hivatalhoz továbbították és jelezték, hogy a panaszos vízumkérelmet terjeszthet elő. 
	A Külügyminisztérium 1999. januárban írásban tájékoztatta a panaszos jogi képviselőjét arról, hogy az illetékes osztrák hatóságok jogosnak ítélték a panaszos egy éves időtartamra szóló beutazási korlátozását, továbbá arról is, hogy a Magyar Köztársaság bécsi külképviseletének nincs lehetősége arra, hogy felülvizsgálja az osztrák hatóság döntését.
	Az OBH 5198/1998. számú ügyben a panaszos 1998. augusztus 30-án repülőgéppel Rodoszra utazott. A repülőtéren szolgálatott teljesítő görög határőrizeti szervek tájékoztatták őt arról, hogy számítógépes adatbázisuk szerint a schengeni egyezmény tagállamaiban nem kívánatos személy, ezért beléptetését megtagadták és az első Budapestre induló járattal visszaküldték Magyarországra. 
	Beadványában a panaszos arra hivatkozott, hogy 1994-ben ismeretlen tettesek betörtek a lakásába, és - más irataival együtt - az útlevelét is eltulajdonították. Az útlevél eltünését panaszos a rendőrségen bejelentette, amiről igazolást is kapott és az illetékes hatóság új úti okmány állított ki számára. Panaszos az új útlevéllel kívánt Görögországba beutazni. 
	A panaszos álláspontja szerint az eljáró szervek - a rendőrség, illetve a Belügyminisztérium - súlyos mulasztást követtek el azzal, hogy az eltulajdonított útlevele "nemzetközi letiltásáról" saját hatáskörben eljárva nem gondoskodott.
	Panaszosnak a Magyar Televízió Ablak című műsorához írt levelét a televízó 1998. szeptember 17-én  megküldte a Külügyminisztérium Konzuli Főosztálya vezetőjének, aki ekkor értesült az ügyről. A főosztályvezető haladéktalanul intézkedett annak kiderítésére, hogy a panaszos neve melyik tagállam hatóságának intézkedésére került a névjegyzékbe. 
	A Konzuli Érdekvédelmi Osztály vezetője 1998. szeptember 28-án személyesen fogadta a panaszost és tájékoztatta arról,  hogy a német idegenrendészeti hatóság tiltotta őt ki a tagállamok területéről. Az osztályvezető felhívta a panaszos figyelmét arra, hogy a schengeni egyezmény vonatkozó rendelkezései értelmében adatainak a névjegyzékből való törléséről kizárólag az a hatóság intézkedhet, amely őt oda felvetette és ezt - a szigorú német adatvédelmi szabályokra figyelemmel - személyesen kell kérnie. Az adatok mielőbbi törlésének érdekében a Konzuli Főosztály megszervezte, hogy a Német Szövetségi Köztársaság budapesti külképviselete a panaszost fogadja. 	Panaszos 1998. októberében tájékoztatta a Konzuli Érdekvédelmi Osztály vezetőjét arról, hogy a törlés iránti kérelmét a német külképviseleten benyújtotta, az osztályvezető pedig a külképviselet mielőbbi intézkedését kérte. Ezt követően a panaszos a Konzuli Főosztályon nem jelentkezett, így a Külügyminisztériumnak nincs tudomása arról, hogy kérését teljesítették-e.

A vizsgált alkotmányos jogok: 
	A nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangja: "A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját.” /Alkotmány 7. § (1) bekezdés/,
	A mozgásszabadság és a lakóhely szabad megválasztásának joga: „Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga, beleértve a lakóhely vagy az ország elhagyásához való jogot is.” /Alkotmány 58. § (1) bekezdés/,
	A kérelem előterjesztéséhez való jog: A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé. /Alkotmány 64. §/.

Az alkalmazott jogszabályok:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény

1. § Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának (a továbbiakban: országgyűlési biztos) feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen [Alkotmány 32/B. § (1) bek.].
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság:
a) az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv;
c) a fegyveres erők;
d) a rendőrség, a rendészeti szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálatok;
f) az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -;
g) a helyi önkormányzat;
h) a bíróságon kívüli jogvitát kötelező érvénnyel eldöntő szerv.
(2) Ez a törvény a kihirdetése napján lép hatályba.

A külügyminiszter feladat- és hatásköréről szóló 152/1994. (XI. 17.) Korm. rendelet
11. § A miniszter a nemzetközi jog által megengedett keretek között gondoskodik a Magyar Köztársaság, valamint a Magyar Köztársaság állampolgárai, jogi személyei és jogi személyiség nélküli szervezetei jogainak és érdekeinek védelméről külföldön, valamint gondoskodik arról, hogy a Magyar Köztársaság külképviseletei a nemzetközi szerződésekben és jogszabályokban rögzített más konzuli feladatokat ellássák.

A vizsgálat megállapításai: 
	Az Alkotmány 58. § (1) bekezdése alapján a magyar állampolgároknak joguk van arra, hogy az ország területét elhagyják. Az ország elhagyásához való jogból azonban nem következik, hogy a magyar állampolgároknak alkotmányos joguk lenne arra is, hogy egy idegen állam területére belépjenek. Amikor az állampolgár egy idegen állam határára érkezik, akkor beléptetésének az a feltétele, hogy eleget tesz-e az adott állam jogszabályaiban rögzített beutazási feltételeknek. Az említett körülményt annak az államnak a határőrizeti szerve ellenőrzi, amelynek a területére a magyar állampolgár szeretne beutazni. Az idegen állam határőrizeti szerve dönt arról is, hogy a beutazás szándékával megjelenő magyar állampolgár  nem áll-e beutazási korlátozás vagy tilalom alatt. Figyelemmel arra, hogy a  panaszosok nem a magyar hatóságok döntésének, vagy eljárásának következtében nem tudtak Ausztriába, illetve Görögországba beutazni, az Alkotmány 58. § (1) bekezdésében biztosított  mozgásszabadság érvényesülése kapcsán alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem észleltem.
	Görögország és Ausztria is tagjai a schengeni egyezménynek, ezért panaszosok adatainak a névjegyzékből való törlése is csak az egyezményben szabályozott eljárásrendben történhet. A schengeni egyezmény 110. cikke értelmében, akinek az adatai a számítógépes rendszerben szerepelnek az kérheti a személyére vonatkozó ténybeli vagy jogi hibát tartalmazó adat kijavítását vagy törlését. Az egyezmény 106. cikke szerint az adatbázisban szereplő adatokat kizárólag az az állam jogosult módosítani, kiegészíteni, helyesbíteni vagy törölni, amelynek intézkedése alapján azt oda felvették, ezért az érintett személynek is ezen állam hatóságához kell fordulnia. A schengeni egyezmény hivatkozott rendelkezéseire figyelemmel a Külügyminisztérium még akkor sem járhatna el a magyar állampolgár adatainak kijavítása, vagy törlése érdekében, ha az érintett személy ilyen tartalmú kérelmet terjesztett elő. 
	A beutazások megtagadása miatt panaszosok a Magyar Köztársaság Külügyminisztériumához fordultak. Figyelemmel arra, hogy a Konzuli Főosztály munkatársai haladéktalanul kapcsolatba léptek az illetékes osztrák, illetve görög hatóságokkal és eljárásuk eredményéről, illetve az adott államok jogszabályai alapján igénybe vehető jogorvoslati lehetőségekről folyamatosan tájékoztatták a panaszosokat, ezért eljárásuk kapcsán alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem.  
	A Magyar Köztársaság nem tagja a schengeni egyezménynek, így a tagállamok által használt számítógépes adatbázishoz a magyar hatóságok nem férhetnek hozzá, és arra sincs lehetőségük, hogy a rendszerbe adatokat felvetessenek, vagy onnan töröltessenek.  Az említett oknál fogva sem a rendőri, sem a belügyi szervek nem követtek el mulasztást azzal, hogy a panaszos jogtalanul eltulajdonított útlevelének "nemzetközi letiltásáról" nem intézkedtek, ezért alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem észleltem. 
	Az  1993. évi LIX. tv. 1. §, illetve 16. § (1) bekezdése értelmében állampolgári jogok országgyűlési biztosa csak az említett törvény 29. § (1) bekezdésében felsorolt - nyilvánvalóan - szervek eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg azok intézkedésének elmulasztása következtében, a Magyar Köztársaság Alkotmányában felsorolt jogokkal összefüggő sérelem vagy ennek közvetlen veszélye esetén jogosult eljárni. Figyelemmel arra, hogy panaszosoknak Görögország, illetve Ausztria területére történő beléptetéséről, illetve kitiltásáról az említett államok hatóságai döntöttek, ezért a panaszoknak ezekre az eljárásokra vonatkozó a részét hatáskőr hiányában elutasítom.

Budapest, 2000. június 19.

Gönczöl Katalin