OBH 3762/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása

Panaszos a korábban előterjesztett beadványa alapján lefolytatott vizsgálatot követően ismételten azt sérelmezte, hogy alanyi jogon kapott kárpótlási jegyeiért a tanyája körüli földek csak egy részét tudta megszerezni.

Eljárásom során a rendelkezésemre bocsátott iratanyag tanulmányozása mellett megkerestem az akkor még Földművelésügyi Minisztérium közigazgatási államtitkárát, akit az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdése alapján a panasz kivizsgálására kértem. Ezt követően a Miniszterelnöki Hivatalt vezető minisztertől kértem tájékoztatást arról, hogy lát-e lehetőséget a volt Kiskunsági Állami Gazdaság területén lévő földterületre vonatkozó földalap elkülönítés miatti panasz megoldására.

A megállapított tényállás

Panaszos Bugyi, Ürbőpusztán tanyás ingatlannal rendelkezik. Az 1993. évi II. törvény hatálybalépése óta több alkalommal kérte a tanya körüli földek kijelölését.
A DANUBE Farms Kft. - mint a Kiskunsági Állami Gazdaság jogutódja - megküldte Bugyi településre a földalap elkülönítési tervezetét. A tervezetet a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal a 2000-12/1992. sz. határozatával elfogadta, a határozat fellebbezés híján jogerőre emelkedett.

1995. december 18-án az árverést megtartották, panaszos a tanya melletti táblának csak igen kis részére licitálhatott.

A Magyar Köztársaság tárca nélküli minisztere - panaszos előterjesztése alapján - az 1996. május 17-én hozott határozatában panaszos állami tulajdonú földalap módosítása iránti kérelmét elutasította.

Panaszos becsatolta az Egyeztető Fórum két tagjának nyilatkozatát, melyben az érintettek kijelentették, hogy "az Egyeztető Fórum a Dunafarm Kft. (volt Kiskunsági Állami Gazdaság) földalapkijelölését érdemben nem tárgyalta, mivel az Érdekegyeztető Fórum egyrészt nem volt határozatképes, másrészt a dolgozói földalap kijelölését a Dunafarm Kft. nem közölte. Az ülésről jegyzőkönyv nem készült."

Az ügy jogszabályi háttere

A tulajdonviszonyok rendezése érdekében, az állam által az állampolgárok tulajdonában igazságtalanul okozott károk részleges kárpótlásáról szóló 1991. évi XXV. törvény 22. § (2) bekezdése alapján a kárpótlásra jogosult tanyatulajdonost a tanyája körüli termőföldre az árverés során elővásárlási jog illeti meg.

A szövetkezetekről szóló 1992. évi I. törvény hatálybalépéséről és az átmeneti szabályokról szóló 1992. évi II. törvény 20. § (1) bekezdése szerint a termőföldeknek a különböző tulajdonú földalapok (13. §) céljára történő elkülönítésével kapcsolatban az e törvényben meghatározott feltételek megvalósulásának ellenőrzése céljából az érdekeltek helyi érdekegyeztető fórumot alakítanak.

Az 1992. évi II. törvény 21. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a szövetkezet a 13. § szerinti földalapok elkülönítésének tervezetét a Kpt. 15. §-a (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségének megfelelően – az értesítéstől számított harminc napon belül – köteles a fórumnak véleményezésre megküldeni, amely nyolc napon belül tehet észrevételt a tervezetre.

A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 8. § (1) bekezdése szerint ha a tanya tulajdonosa részarány-földtulajdonos és egyidejűleg kárpótlásra is jogosult, kérelmére részarány-földtulajdonát, illetőleg az őt megillető kárpótlási jegy 1000 Ft/AK alapulvételével átszámított AK értéknek megfelelő mértékű kárpótlási földalapot is a tanyája körül kell kijelölni.

Az 1991. évi XXV. törvény végrehajtására kiadott 104/1991. (VIII.3.) Korm. rendelet 24. § (3) bekezdése úgy szól, hogy az állami tulajdonú termőföldek árverésre való kijelöléséről szóló határozatot a privatizációért felelős miniszter indokolt esetben módosíthatja.

Az érintett alkotmányos jog és a vizsgálat megállapításai

A magyar Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Korábban OBH/2308/1996. számon már vizsgálatot folytattam az ügyben, a vizsgálatról készült jelentésem leglényegesebb megállapítása az volt, hogy az 1995. december 18-án megtartott árverésen az árverezők által jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogok törvényi védelemben részesülnek. A jogbiztonság - többek között - megköveteli a megszerzett jogok védelmét, a teljesedésbe ment vagy egyébként véglegesen lezárt jogviszonyok érintetlenül hagyását. Erre figyelemmel az érdeksérelem megállapításán túl további intézkedést tenni nem tudtam.

Az akkor még Földművelésügyi Minisztérium közigazgatási államtitkárának küldött megkeresésemre az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal főigazgatójától kaptam tájékoztatást, aki válaszában az egyes földalapok közötti cserék lehetőségét szabályozó 1993. évi II. törvény 8. szakaszára hivatkozott. E jogszabályhely kizárólag a kárpótlásra kijelölt, illetve a részaránytulajdonként elkülönített termőföldek cseréjét teszi lehetővé. Panaszos a tagi-alkalmazotti földalap és a kárpótlásra elkülönített termőföld között kívánt cserét eszközölni, amire jogszabályi lehetőség nincs. A Főigazgató utalt arra is, hogy mivel az érintett területen a tulajdonosváltozás már megtörtént, a kérelem teljesítése - ha arra egyáltalán lehetőség lenne - jóhiszeműen szerzett jogokat sértene.

A Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter válaszában részletesen tájékoztatott a panaszra okot adó állapot kialakulását követően történt eseményekről. Panaszos 1995. december 12-én nyújtotta be az állami tulajdonú kárpótlási földalapot érintő módosítási kérelmét a privatizációért felelős miniszterhez. Kérése indokául előadta, hogy a tanyája mellett lévő megosztott táblába jelölték ki a dolgozói földalapot, ezért a kárpótlási árverés során, mint tanyatulajdonos nem tudott élni elővásárlási jogával.

A Dabasi Körzeti Földhivatal szakhatósági véleményében kifejtette, hogy az Állami Gazdaság a földalap kijelölésnél nem járt el körültekintően, továbbá a helyi földkiadó bizottság sem vette figyelembe a tanyatulajdonosok területigényét.

A 104/1991. (VIII.3.) Korm. rendelet az állami tulajdonú termőföldek árverésre való kijelöléséről szóló határozatot módosítására hatalmazza fel a privatizációért felelős minisztert, aki nem jogosult a bevonási oldalon magánszemélyek tulajdonában lévő ingatlanok tulajdonjogáról dönteni.

Panaszos a miniszter határozatának bírósági felülvizsgálatát kérte, majd az 1997. május 27-én megtartott tárgyaláson a vonatkozó jogszabályi rendelkezésekről kapott tájékoztatást követően keresetétől elállt, így a bíróság a pert a Polgári perrendtartás 157. § e) pontja alapján megszüntette. Panaszos a tárgyaláson elmondta, hogy két, dolgozói földalapba elkülönített földterület (0994-8 és 12) kivételével csere útján sikerült megszereznie a tanya melletti táblában elkülönített dolgozói földterületeket.

A Miniszter összegzésképpen megállapította, hogy a panaszos sérelme a fölalapok kijelölésével kapcsolatos. Úgy kérte módosítani az állami tulajdonú földalapot, hogy jóhiszeműen szerzett jogként magánszemélyek tulajdonában lévő területeket vonjon kárpótlási földalapba a miniszter, melyre jogszabályi lehetőség nincs. Az érdeksérelem a csere révén részben orvoslást nyert, míg a fennmaradó két földterület esetében a miniszter álláspontja az, hogy csak a tulajdonosokkal való megegyezés vezethet eredményre.

A saját korábbi álláspontomra, valamint a megkeresett szervek megállapításaira figyelemmel az érdeksérelem megállapításán túl további intézkedést tenni nem tudok.

Budapest, 1999. március 25.

Gönczöl Katalin