OBH 3636/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása

A panaszos azért fordult panasszal az Országgyűlési Biztosok Hivatalához (OBH), mert a gépjárműadóról szóló 1991. évi LXXXII. törvény (Gjt.) 8.         §-ának (2) bekezdése szerint a tehergépjármű után csak akkor jár adókedvezmény, ha a jogszabályban előírt környezetvédelmi előírásoknak való megfelelőséget a megyei (fővárosi) közlekedési felügyelet műbizonylattal igazolja. A felügyelet azonban a 3 tonna alatti tehergépjárműre ilyen műbizonylatot nem ad ki, és mivel az adóhatóság más igazolást nem fogadhat el, az adókedvezményt akkor sem kaphatja meg az adózó, ha az előírásoknak való megfelelést igazoló irat nélkül az új gépjármű az országba be sem hozható. 

A panaszos kéri, segítsük elő a törvény olyan megváltoztatását, amely megszünteti a törvény szellemével ellentétes adóztatást azáltal, hogy a teljesíthetetlen bizonyítási előírást törli. A panaszos szerint a jelenlegi szabályozás büntetőadóval sújtja a környezetkímélő gépjárműveket használók egy részét, és ezzel velük szemben hátrányos megkülönböztetést alkalmaz.

A panaszban foglaltak tisztázása érdekében vizsgálatot indítottam. 

Megállapított tényállás

A panaszos a II. kerületi önkormányzati adóhatóság felhívása alapján az      1105 kg össztömegű tehergépjármű szállítójától (SEAT Pe Nem) szerezte be azt az igazolást, mely szerint a gépjármű katalizátoros. Az adóhatóság azonban ezt a bizonylatot nem fogadta el a Gjt. 8. §-ára hivatkozással.

Az adóhatóság ügyintézője a panaszossal szóban közölte, hogy tisztában vannak a törvényben előírt feltételek teljesíthetetlenségével (az arra feljogosított szerv az adókedvezményre jogosító műbizonylatot 3 tonna alatti gépjárműre nem adhat ki), de a jogszabály módosítása nem történt meg, ezért kedvezményt nem adhatnak. Az OBH-val való telefonbeszélgetés során a II. kerületi Polgármesteri Hivatal ügyintézője mindezeket megerősítette, és véleménye alátámasztásaként megküldte a PM Illetékek és önkormányzati adók főosztályának 5348/1998. számú 1998. június 30-án a Csongrád Megyei TÁKISZ-hoz írt tájékoztatását.

A vizsgálat során figyelembe vett jogszabályok

A Gjt. 8. §-a (1), illetve (2) bekezdésének
1996. I. 1. - 1997. XII. 31. között hatályos szövege
"(1) A kizárólag elektromos meghajtású, a tiszta gázüzemű (kizárólag autógázzal üzemeltethető), továbbá a műbizonylat szerint környezetszennyezést csökkentő berendezéssel (katalizátorral) ellátott gépjármű után az egyébként járó adó felét kell megfizetni."

1998. I. 1. - 1998. XII. 31. között hatályos szövege
"(1) A kizárólag elektromos meghajtású, a tiszta gázüzemű (kizárólag autógázzal üzemeltethető) személyszállító gépjármű után az egyébként járó adó 50 %-át kell megfizetni. A műbizonylat szerint környezetszennyezést csökkentő, szabályozott katalizátorral ellátott személyszállító gépjármű után az egyébként járó adó 50 %-át, míg a nem szabályozott katalizátorral működő személyszállító gépjármű után az egyébként járó adó 75 %-át kell megfizetni.

(2) Az olyan tehergépjármű, nyergesvontató után, amelynek a légszennyezése az ENSZ-EGB 49.02/A. előírásnak megfelel, az egyébként járó adó 75 %-át           - nyergesvontató esetében 20 %-át -, míg az olyan tehergépjármű, nyergesvontató után, amelynek a légszennyezése az ENSZ-EGB 49.02/B. előírásnak, zajkibocsátása pedig az ENSZ-EGB 51.02 előírásnak megfelel, az egyébként járó adó 50 %-át - nyergesvontató esetében 10 %-át - kell megfizetni. Az adókedvezmény igénybevételének feltétele, hogy a gépjármű minősítését a megyei (fővárosi) közlekedési felügyelet által kiadott műbizonylat igazolja." 

1999. I. 1-jétől hatályos szövege
"(1) A kizárólag elektromos meghajtású, a tiszta gázüzemű (kizárólag autógázzal üzemeltethető) személyszállító gépjármű után az egyébként járó adó 50 %-át kell megfizetni. A műbizonylat szerint szabályozott katalizátorral ellátott benzinüzemű, illetve az ENSZ-EGB 83.02/C. előírásnak megfelelő  3500 kg össztömeget meg nem haladó dízelüzemű gépjármű után az egyébként járó adó 50 %-át, míg a nem szabályozott katalizátorral ellátott benzinüzemű, illetve az ENSZ-EGB 83.01/C, előírásnak megfelelő 3500 kg össztömeget meg nem haladó dízelüzemű gépjármű után az egyébként járó adó 75 %-át kell megfizetni. Az ENSZ-EGB 83.01/C, vagy 83.02/C. előírásnak megfelelő gépjármű utáni adókedvezmény igénybevételének feltétele, hogy az ilyen gépjármű minősítését a megyei (fővárosi) közlekedési felügyelet által kiadott műbizonylat igazolja.
(2) Az olyan tehergépjármű, autóbusz után, amelynek az légszennyezése az ENSZ-EGB 49.02/A. előírásnak megfelel, az egyébként járó adó 75 %-át             - nyergesvontató esetében 20 %-át -, míg az olyan tehergépjármű, autóbusz után, amelynek a légszennyezése az ENSZ-EGB 49.02/B. előírásnak, zajkibocsátása pedig az ENSZ-EGB 51.02 előírásnak megfelel, az egyébként járó adó 50 %-át - nyergesvontató esetében 10 %-át - kell megfizetni. Az adókedvezmény igénybevételének feltétele, hogy a gépjármű minősítését a megyei (fővárosi) közlekedési felügyelet által kiadott műbizonylat igazolja."

A Gjt. 18. §-ának 1-6. pontja (1998. január 1-jétől hatályos)
"1. gépjármű: az olyan szállító vagy vontató eszköz, amelyet beépített erőgép hajt, használata közben közutat vesz igénybe, és rendszámmal, valamint forgalmi engedéllyel látták el,
2. pótkocsi: a gépjármű által vontatható teher- és sátras utánfutó, félpótkocsi, lakópótkocsi, műhelykocsi vagy hasonló jellegű, más, nem önjáró jármű, amelyet rendszámmal és forgalmi engedéllyel láttak el,
3. lakóautó: olyan, időszakosan használt és különleges rendeltetésének megfelelő felépítményű gépjármű, amelynek belső tere lakhatásra van kialakítva és berendezve,
4. személyszállító gépjármű: az autóbusz, a motorkerékpár, valamint a forgalmi engedélye szerint személyszállításra szolgáló más gépjármű, ide értve az ezek által vontatott pótkocsit is,
5. tehergépjármű: a 3-4. pontban fel nem sorolt gépjármű és pótkocsi,
6. autóbusz: személyszállítás céljára készült, elektromos felső vezetékhez nem kötött gépjármű, amelyben a vezető ülésével együtt legalább 9 állandó ülőhely van."

A Gjt. 18. §-a 19. pontjának 1998. január 1-jétől hatályos szövege: "19. műbizonylat a gyári műszaki leírás, a vámhivatal, illetőleg a közlekedésfelügyelet olyan okmánya, ennek hiányában az adóalany által bemutatott szakértői vélemény, amelyből kitűnik a katalizátor beépítésének ténye. A 8. § (2) bekezdésében említett műbizonylat alatt a környezetvédelmi felülvizsgálatról szóló jogszabály alapján kiállított - a vonatkozó ENSZ EGB előírásoknak való megfelelőségre utaló bejegyzést tartalmazó - igazolólapot kell érteni."
1999. január 1-jétől a "8. § (2) bekezdésében szövegrész" helyébe a "8. § (1) és (2) bekezdésében" szövegrész kerül. 

Az érintett alkotmányos jogok

A hátrányos megkülönböztetés tilalma (Alk. 70/A. § (1) bekezdés), összefüggésben az arányos közteherviselés kötelezettségével (Alk. 70/I. §), továbbá az egészséges környezethez való jog (70/D. § (2) bek.).

A vizsgálat megállapításai

A Gjt. 8. §-a alapján, környezetvédelmi szempontokra tekintettel járó adókedvezmény szabályai 1998. január 1-jétől a személygépkocsik esetén differenciáltabbakká váltak, a tehergépjárműveknek pedig sokkal szélesebb körére terjedt ki a kedvezmény azáltal, hogy azt az ENSZ-EGB előírásokra utalással a dízelüzemű járművekre (az ún. nehézgépjárművekre) is kiterjesztették.

Az igaz, hogy a katalizátoros ún. kisteherautók kedvezménye megszűnt, de ezek száma és adója, továbbá környezeti veszélyük sokkal kisebb volt, mint a 3,5 tonnánál nagyobb járműveké.

A törvényhozó tehát nem minden, a környezetvédelem szempontjából kedvező tulajdonságú gépjármű esetén adott kedvezményt, hanem csak meghatározott esetekben.
Az adókedvezmény megadását nem az akadályozta, hogy a megyei (fővárosi) közlekedési felügyelet nem adhatta ki a más ENSZ-EGB előírásoknak megfelelő gépjárműre a műbizonylatot (pl. a 83.01/C. vagy 83.02/C jelűt), hanem az, hogy az ilyen, a Gjt.-ben nem szereplő előírásnak megfelelő gépjárműre nem terjedt ki a kedvezmény. A jogalkalmazással kapcsolatos zavart az okozta, hogy a jogalkalmazó önkormányzati adóhatóság - a panaszoshoz hasonlóan - azt gondolta, a kedvezményt a hibás bizonyítási szabály miatt nem tudják megadni. Ezt a félreértést pedig - úgy tűnik - nem sikerült teljesen eloszlatnia a PM Illetékek és önkormányzati adók főosztálya  említett levelének sem. 

Az Alkotmánybíróság több határozatában (61/1992. (XI.20.) AB h., 281/B/1992. AB h., 1393/B/1992. AB h., 12/1994. (III.2.) AB h.) foglalkozott az adókedvezményekkel összefüggő alkotmányossági kérdésekkel. Ennek során rámutatott arra: amíg a közterhekhez való hozzájárulás - így az adózás is - az Alkotmány 70/I. §-ából eredő alapvető kötelezettség, addig e kötelezettség alóli mentesülésre vagy bizonyos mértékű kedvezményekre senkinek sincs Alkotmányon alapuló alapvető joga. Azt tehát a törvényhozó dönti el - pénzügyi, gazdasági stb. szempontok alapján -, hogy mely adóalanyokra, illetve adótárgyra nézve nyújt adókedvezményt vagy mentességet. Az alkotmányos jogokkal összefüggésben ezért csak az vizsgálható, hogy a törvényhozó a mérlegelési jogkörében megállapított kedvezmények megállapításával nem sért-e alkotmányos rendelkezést, így egyebek között az Alkotmány 70/A. §-ában meghatározott megkülönböztetési tilalmat. Az alkotmányossági szempontból nem vizsgálható, hogy a döntés miért éppen a kiválasztottakra esik, illetve, hogy az igazságos, célszerű vagy méltányos-e.

Az, hogy a gépjárművek egy részének tulajdonosát (üzembentartóját) a törvényhozó nem sorolta a kedvezményre jogosultak körébe, nem jelent megengedhetetlen, alkotmányellenes megkülönböztetést. Az Alkotmány 70/A. §-a egészen más jellegű különbségtételt tilalmaz. A kedvezmény elmaradása nem jelent emelt, "büntetőadót".

Mindezek alapján az állampolgár alkotmányos jogaival kapcsolatos sérelem nem állapítható meg, ezért a vizsgálatot intézkedés nélkül lezárom.

A Gjt. 1999. január 1-jén hatálybalépő rendelkezése - 1998. évi LXIII. törvény 7. §-a, kihirdetve a Magyar Közlöny 103. számában - szerint az adókedvezményben részesülők köre ismét bővült, abba bekerültek a kisteherautók (8. § (1) bek.) és az autóbuszok is, ha a környezetvédelmi előírásoknak megfelelnek.

Budapest, 1998. december 3. 

Dr. Polt Péter