OBH 3579/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Romasz Anikó

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy hiába tett két alkalommal feljelentést a Szegedi Rendőrkapitányságon, arról - panasza hivatalomhoz való benyújtásáig - ismerettel nem rendelkezett, tudomása szerint az általa feljelentett személyeket nem büntették meg.
Sérelmezte továbbá azt is, hogy birtokháborítási ügyében Forráskút Község Jegyzője a saját hatáskörében hozott és jogerőssé vált határozat végrehajtásáról nem rendelkezett.
	A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményeként érvényesülő tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	I.) A panaszos és a szomszédos ingatlan tulajdonosának közvetlen családtagjai között annyira megromlott a viszony, hogy az állandósult vita több alkalommal tettlegességhez vezetett. A panaszos beadványában két rendőrségi feljelentésről tett említést. Az általa feljelentett személyekre büntetést nem szabtak ki, a feljelentései sorsáról, eredményéről - beadványának hivatalomhoz történő benyújtásáig - semmilyen ismerettel nem rendelkezett. 
	II.) A panaszos hosszú éveken keresztül tagja volt a helyi termelőszövetkezetnek. A szövetkezet megszűnésekor az annak tulajdonában lévő mezőgazdasági földterületet felosztották a tagok között. A földkiadó bizottság az általa kimért részarány-tulajdonokat azonban úgy határozta meg, hogy a földterületek megközelíthetőségére nem minden esetben volt figyelemmel. A panaszos részére is olyan földterületet adott ki, melynek megközelítése csak a szomszédos ingatlanon keresztül vezető bejáróút igénybevételével volt lehetséges.
A szomszédos ingatlan tulajdonosa 1997 őszén - régóta húzódó családi vita lezárásaként  - megelégelte az ingatlanán való átjárást, beszántotta a bejáró utat, s így lehetetlenné tette a panaszosnak, hogy ingatlanát a hosszú éveken át megszokott módon megközelítse.
A panaszos birtokvédelmi kérelemmel fordult Forráskút Község Jegyzőjéhez. Az önkormányzat a birtokháborítás tényét - mivel tanúk igazolták, hogy az 1997 őszén beszántott út már több mint tíz éve létezik -  megállapította, s 1364-4/1997. számon hozott határozatában kötelezte a szomszédos ingatlan tulajdonosát, hogy az eredeti állapotot állítsa helyre.
A  határozatban kötelezett ingatlantulajdonost - mivel a végrehajtás nem valósult meg - az önkormányzat két alkalommal - eredménytelenül - pénzbírsággal sújtotta. A pénzbírság elrendeléséről szóló első határozatot utóbb nem bizonyítható módon postázta az önkormányzat. A második alkalommal kirótt bírság megfizettetésétől azért tekintett el a hivatal, mert tudomást szerzett arról hogy közben a két fél egyezséget kötött. 
A panaszos beadványában sérelmezte, hogy az út eredeti állapotnak megfelelő helyreállítása beadványa benyújtásáig  - a kiszabott pénzbírságok és az egyezség ellenére - nem valósult meg.

Az ügy jogszabályi háttere
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról (a továbbiakban Be.)
123. § (1) Magánindítványra büntethető bűncselekmény miatt csak a jogosult feljelentése alapján indítható büntető eljárás. A magánindítvány előterjesztésére jogosultnak minden olyan nyilatkozatát, amely szerint az elkövető büntetőjogi felelősségre vonását kívánja, magánindítványnak kell tekintetni.
130.§ (1) A nyomozásnak - a halaszthatatlan nyomozási cselekmények kivételével - a nyomozó hatóság vagy az ügyész határozata alapján van helye.
295.§ (2) Fiatalkorúval szemben magánvádnak nincs helye; az 54. § (1) bekezdésében felsorolt bűncselekmények esetében az ügyész jár el. 
1959. évi IV. törvény a polgári törvénykönyvről (a továbbiakban: Ptk.)
191. § (1) akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását és a zavarás megszüntetését.
(2)
(3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is. 
(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.
192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltozatását.
(2) A birtokos az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését egy év eltelte után közvetlenül a bíróságtól kérheti. A birtokos közvetlenül a bírósághoz fordulhat akkor is, ha az ügyben a birtokláshoz való jogosultság is vitás.
1960. évi 11. törvényerejű rendelet a polgári törvénykönyv végrehajtásáról (a továbbiakban Ptké.)
26.§ (1) A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes.
(2) A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát annak meghozatalától számított legkésőbb három napon belül végre kell hajtani akkor is, ha az érdekelt fél keresetet indított. A határozat végrehatásáról a jegyző gondoskodik.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.

A vizsgálat megállapításai
	I.) A panaszos rendőrséget érintő beadványának kivizsgálása érdekében megkerestem a Szegedi Rendőrkapitányság Vezetőjét, aki a következőkről tájékoztatott:
A panaszos - meghatalmazással igazolt - jogi képviselője útján 1998. június 05-én iktatott feljelentéssel fordult a Szegedi Városi Bírósághoz Magánindítványában kérte az általa megjelölt személyek elmarasztalását könnyű testi sértés vétségében. A Szegedi Városi Bíróság - az 1998. július 03-án megtartott meghallgatást követően - B.1050/1998/4. számon hozott 1998. július 23-i keltezésű végzésével az ügy iratait megküldte a Csongrád Megyei Főügyészségnek, mert az egyik feljelentett személy - a feljelentésben megjelölt cselekmény idején  - fiatalkorú volt. A Be. 295. § (2) bekezdése értelmében pedig fiatalkorúval szemben magánvádnak nincs helye. Ilyen esetekben az ügyész jogosult eljárni. A Csongrád Megyei Főügyészség a 3.B.1961/1998. számon 1998. szeptember 09-én kelt határozatában elrendelte a nyomozást, melynek lefolytatásával a Szegedi Rendőrkapitányságot bízta meg. A nyomozás elrendeléséről a panaszost mint feljelentőt a főügyészség nem értesítette, mivel ezt a Be. nem írja elő.
Az eljárás eredményes lefolytatása érdekében a rendőri szerv 1998. szeptember 25-én és 29-én, illetve 1998. november 3-4-én több tanút kihallgatott és szembesítéseket foganatosított. A rendőri szerv a nyomozás befejezése után az iratokat megküldte a Csongrád Megyei Főügyészségnek. A főügyészség azonban 1998. november 30-i keltezéssel pótnyomozást rendelt el. A pótnyomozás befejezésének határideje 1999. január 30.  volt. 
A Szegedi Rendőrkapitányság ezt a határidőt betartotta. A nyomozás befejezését követően a rendőri szerv 1999. január 27-28-án a feljelentő és a feljelentett személyek (akik közül az egyikük mint viszontvádló a nyomozás során szintén magánindítvánnyal élt), továbbá védőjük részére iratismertetést tartott, melyet a résztvevő felek aláírásukkal is igazoltak. 
	A Szegedi Rendőrkapitányság vezetője arról is tájékoztatott, hogy a Csongrád Megyei Főügyészség a fiatalkorú gyanúsított ellen a nyomozást 1999. február 12-én kelt határozatával megszüntette, s az iratokat a magánvádas eljárás lefolytatása céljából a Szegedi Városi Bírósághoz áttette. 
A bíróság előtt folyó ügyben az országgyűlési biztos számára nincs törvényes lehetőség a vizsgálódásra. 
	Rövid úton való megkeresésemre a Szegedi Rendőrkapitányság Vizsgálati Osztály Életvédelmi Alosztályának ügyintézője tájékoztatott továbbá arról, hogy a szóban forgó esetet kivéve nyilvántartási rendszerükben öt évre visszamenőlegesen nem talált olyan bejegyzést, ami a panaszosnak a rendőrségen tett további feljelentéseit bizonyítaná.
 	Az előzőek alapján megállapítottam, hogy nem követett el mulasztást sem a Csongrád Megyei Főügyészség, sem a Szegedi Rendőrkapitányág akkor, amikor nem tájékoztatták a panaszost feljelentése sorsáról. Ezen kívül mindkét hatóság megtette az ügyben a hatáskörébe tartozó intézkedéseket.
Szükségesnek tartom megjegyezni, hogy valamely személy bűnösségének a megállapítására és büntetés kiszabására - a hatályos jogszabályok alapján - kizárólag a bíróság jogosult. A panaszos által feljelentett személyek esetében tehát a nyomozást elrendelő főügyészség illetve a  nyomozást lefolytató rendőrhatóság törvényesen járt el, amikor nem szabott ki semmilyen büntetést.
Összegezve a fent leírtakat, a panaszos által sérelmezett eljárás során sem a Csongrád Megyei Főügyészség sem a Szegedi Rendőrkapitányság nem idézett elő alkotmányos visszásságot, ezen indok alapulvételével ajánlást nem teszek.
	II.) A panaszos birtokháborítást bejelentő beadványára Forráskút Község Jegyzője 1997. október 15-én 1364-4/1997. számon hozott határozatában megállapította a birtokháborítás tényét és kötelezte a szomszédos ingatlan tulajdonosát, hogy az eredeti állapotot állítsa helyre.  A panaszos 1997. október 24-én bejelentette az önkormányzatnak, hogy telekszomszédja nem hajtotta végre a határozatban foglaltakat, ehelyett több alkalommal megfenyegette. Kérte az önkormányzat hathatósabb segítségét a határozat végrehajtása érdekében. A jegyző - annak ellenére, hogy a végrehajtás három napon belüli elrendelése jogszabályi (Ptké.) kötelezettsége lett volna - a végrehajtást megtagadó kötelezettel szemben pénzbírság kiszabásáról döntött. Az 1997. október 27-én hozott első bírságoló határozatot csak sima postai küldeményben kézbesíttette az önkormányzat a címzettnek, így annak tényleges kézhezvétele a második bírságoló határozat megfellebbezése következményeként lefolytatott másodfokú eljárásban nem volt bizonyítható. Figyelemmel azonban a végrehajtási bírság kiszabásának körülményeire, a Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal a fellebbezéssel megtámadott második bírságoló határozatot 1998. február 16-án kelt, 39/1998. számon hozott határozatával helyben hagyta.
	Forráskút Község akkor hivatalban lévő Jegyzője a panaszos többszöri kérésére sem rendelte el az 1997-ben hozott birtokháborítást megállapító és eredeti állapot helyreállítását elrendelő határozat végrehajtását, és ezzel az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal és az ezzel összefüggő tisztességes eljárás követelményével kapcsolatban visszásságot okozott. Az Alkotmánybíróság már több határozatában is rámutatott, a jogállam fogalmának egyik kiemelkedő ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonság elengedhetetlen kiindulópontja viszont az, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy jogszabályban meghatározott elintézési időtartama - előre kiszámítható legyen.
	A vizsgálat időtartama alatt a panaszolt helyzetet előidéző bejáró út hiánya megoldódott. Ezt igazolja Forráskút Község jelenleg hivatalban lévő Jegyzője, aki levelében leírta, hogy: "az ... úthasználat kérdésében az FVM Csongrád Megyei Földművelésügyi Hivatal is megkereste a Forráskút Önkormányzatának Képviselő-tesületét azzal, hogy járuljon hozzá ahhoz, hogy a forráskúti ... hrsz.-ú földterületen a .... hrsz.-ú ingatlan megközelítése érdekében egy 6 méter széles út létesüljön.
a Képviselő-testület az út létesítéséhez hozzájárult, s erről - ...- azonnal tájékoztatta az FVM Hivatalt. 
	A vizsgálat megkezdése óta elindított, s azóta folyamatban lévő bírósági eljárás az ügy vonatkozásában a további hatáskörömet kizárja.
	Forráskút Község akkor hivatalban lévő Jegyzője által előidézett alkotmányos visszásság vonatkozásában a konkrét ügyben - figyelemmel az időmúlásra és a jegyző személyében bekövetkezett változásra - kezdeményezéssel nem élek.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló LIX. törvény 17. § (1) bekezdésében foglaltak alapján felhívom Forráskút Község Jegyzőjét arra, hogy a jövőbeni jogalkalmazói tevékenysége során fokozottan tartsa be - és munkatársaival is tartassa be -  az anyagi és eljárási jogszabályokban előírtakat. Fordítson kiemelt figyelmet a végrehajtandó határozatok végrehajtásának elrendelésére, az ügyfelek által benyújtott végrehajtási kérelmek megfelelő elbírálására, továbbá a hivatalos iratok utólagosan bizonyítható kézbesítésére.

Budapest, 2000. augusztus 15.

Gönczöl Katalin