OBH 3523/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Kanyó Sándor

Az eljárás megindulása

Panaszos panasszal fordult hivatalunkhoz, melyben a lakóháza előtt épülő járda engedélyezésével kapcsolatosan a járda vonalvezetését, vízelvezetését, a kivitelezés hiányosságait, a polgármesteri hivatal eljárását sérelmezte.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. §. (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert a rendelkezésre álló adatok alapján alkotmányos visszásságra lehetett következtetni.

Megállapított tényállás

A Fejér Megyei Közlekedési Felügyelet a VII/1915-7/1996. számú határozatával építési engedélyt adott a Székesfehérvár Megyei Jogú Város Önkormányzata részére út és járda építésére a Nagyszombati útnak a Béla út és Pozsonyi út közötti szakaszára. Az építési engedély alapján az építkezést befejezték, az utat és a járdát használatba vették.

A vizsgálat megállapításai

Panaszos - az építkezés közben és annak befejezése után is - többször beadvánnyal fordult a székesfehérvári önkormányzathoz és a Környezetvédelmi és Területfejlesztési Minisztériumhoz. A minisztérium a panaszt a székesfehérvári jegyzőhöz tette át megválaszolásra. Az áttételről a panaszost értesítette. 

A panasszal az Önkormányzat Polgármesteri Hivatala nem hatósági, hanem építtetői minőségben foglalkozott. A panaszra adott válaszaiban - mint építtető - megírta, hogy intézkedett a kivitelező felé az árok és a járda közötti szint csökkentésére, a víznek a járdáról a panaszos ingatlanára való lefolyásának megakadályozása érdekében a garázsbejáró és a járda közé pár centiméteres vízelvezető építésére. 

Megállapítottam, hogy Székesfehérvár Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatala helyesen járt el, amikor az általa beruházott építkezéssel kapcsolatos panaszra hatósági intézkedést nem tett. Ilyen intézkedés ugyanis ellentétes lett volna az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 5. és 6. paragrafusaiban foglaltakkal, miután az ügyben az 1998. évi I. törvény 29. §. (1) bekezdése alapján a hatósági jogkör a megyei közlekedési felügyelet hatásköre. 

A helyi polgármesteri hivatal hatósági intézkedése ütközött volna az 1957. évi IV. törvény 19. §-ában foglaltakkal is, mely szerint a közigazgatási szerv a saját ügyének eldöntésében nem vehet részt. 

Ugyanakkor a polgármesteri hivatal vétett az 1957. évi IV. törvény 7. §. (1) bekezdésében foglaltakkal, amennyiben a panaszt nem tette át intézkedésre a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező közigazgatási szervhez. Ezzel sérült az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében deklarált a demokratikus jogállamiságból fakadó jogbiztonság elve. 

Mivel az ügyben hatósági vizsgálatra és intézkedésre nem került sor, az út és járdaépítéssel kapcsolatos - hivatalunkhoz benyújtott - panasz kivizsgálására az elsőfokon intézkedésre jogosult Fejér Megyei Közlekedési Felügyelet vezetőjét kértem fel.

A felügyelet a vizsgálatot lefolytatta és annak eredményéről levélben panaszost és hivatalunkat is tájékoztatta.

Az 1957. évi IV. törvény 42.  §. (1) bekezdés előírása: "a közigazgatási szerv mind az ügy, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz." A határozatnak tartalmaznia kell a fellebbezési lehetőségről való tájékoztatást is. 

Azzal, hogy a közlekedési felügyelet a járdaépítéssel kapcsolatos panaszügyben nem hozott határozatot, megsértette az 1957. évi IV. törvény 42. §-ában foglaltakat és ezzel  az Alkotmány 57. §. (5) bekezdésében biztosított jogorvoslati lehetőséghez fűződő alkotmányos joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott. 

A Fejér Megyei Közlekedési Felügyelet a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény, valamint az utak építésének és a forgalom részére átadásának hatósági engedélyezéséről szóló 8/1970. (XI.13.) KPM-ÉVM. együttes rendelet alapján járt el az út és járda építésének engedélyezésekor. A vizsgálat szerint a két jogszabály is okoz alkotmányos visszásságot azzal, hogy az utak (járdák) építési engedélyezési eljárásából kizárja az úttal érintett szomszédos ingatlanok tulajdonosait, hisz sem a közterületen építendő út esetében tartandó helyszíni bejárásra nem kell őket meghívni, sem az engedélyező határozatról nem kell őket tájékoztatni. Ezzel sérülhet az az alkotmányos jogelv (Alkotmány 57. §. (5) bekezdés), mely szerint a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntések ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 

Figyelemmel arra, hogy hivatalomhoz több út építésének engedélyezésével kapcsolatos panasz érkezett, átfogó vizsgálat alapján külön jelentésben (OBH 10661/1997) kezdeményeztem a jogszabályokból adódó alkotmányos visszásság megszüntetését. 

A panasznak a szomszédos társasház körüli feltöltésre vonatkozó részét nem vizsgáltam, mivel a feltöltést több mint egy éve végezték, így az építésügyről szóló 1964. évi III. törvény 38. §. (4) bekezdése érdemi intézkedést már nem tesz lehetővé. 

A megállapított alkotmányos visszásságok ellenére a konkrét ügyben teendő ajánlást nem teszek. 

Az út és a járda jogerős építési engedély alapján elkészült, azokat használatba vették.  Közigazgatási intézkedés a jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogok sérelme nélkül ma már nem tehető az ügyben, ilyen intézkedést viszont nem kezdeményezhetek, ezért általános érvényű ajánlást teszek.

Tájékoztatom  panaszost, hogy a járdaépítésből  származó esetleges kára megtérítését bíróságtól kérheti.

Ajánlás

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. §-a alapján felkérem

1/a. 	Székesfehérvár Megyei Jogú Város Önkormányzatának jegyzőjét, hogy az eljárás során fordítsanak nagyobb figyelmet a hatáskör vizsgálatára. 

1/b.	A hatáskör hiányának megállapítása esetén haladéktalanul intézkedjenek az ügy áttételére az illetékességgel és hatáskörrel rendelkező közigazgatási szervhez.

2.	Fejér Megyei Közlekedési Felügyelet vezetőjét, gondoskodjon arról, hogy a felügyelet az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hozzon. 

Budapest, 1998. július 17.

dr. Polt Péter