OBH 3522/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:

A panaszos azért kért segítséget, mert az 1987. július 7-én elhunyt felesége jogán 1997. október 3-án a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatósághoz benyújtott özvegyi nyugdíj igényének elbírálásakor az özvegyi nyugdíj alapjául szolgáló átlagkeresetet a halál időpontjában érvényes minimális bér (2000 Ft) alapul vételével állapították meg. A panaszos felesége átlagkeresete lényegesen magasabb volt, ezért őt anyagi hátrány érte. A határozat indokolása szerint az elhunyt munkáltatója nem tudott béradatot szolgáltatni.

Érintett alkotmányos jogok:

Szociális biztonság [Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdés]

Alkalmazott jogszabályok:

- A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény (T.) és végrehajtására kiadott 89/1990.
  (V.1.) MT rendelet [76. § (3) bekezdés]
- A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Nyt.)

Megállapított tényállás:

A panaszos 1987. július 5-én elhunyt felesége jogán 1997. október 3-án állandó özvegyi nyugdíj megállapítására igényt nyújtott be a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatósághoz. A Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság az 1998. május 12-én kelt 12-15431/97/19. számú határozatával az igényt elbírálta. Az elismert szolgálati idő 29 év 361 nap, azonban az elhunyt utolsó munkahelye a Magyar Posta Részvénytársaság, a nyugdíj megállapításához szükséges béradatokat nem tudott szolgáltatni, ezért a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a nyugdíj alapjául szolgáló átlagkeresetet a halál időpontjában érvényes minimális bérből állapította meg (2000 Ft/hó).

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa arra való tekintettel, hogy az igény elbírálásának idején az özvegyi nyugdíjak megállapításával kapcsolatos új szabályok miatt (több panasz kapcsán is) jogbizonytalanságot tapasztalt, valamint, hogy az elhalálozás idején hatályos 1975. évi II. törvény végrehajtására kiadott 89/1990. (V.1.) MT rendelet 76. § (3) bekezdése alapján az elhunyttal azonos munkakörben foglalkoztatottak átlagkeresetének alkalmazására lehetőséget látott, a panasz vizsgálatára az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság vezetőjét kérte fel.

A vizsgálat eredményeként a panaszos számára kedvező döntést tartalmazó 12-15431/97/30. számú 1999. március 30-án kelt módosító határozatot hozott a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság. A 20 %-os mértékű özvegyi nyugdíj összege 1998. január 1-től havi 4.961 Ft, 1999. január 1-től 5.507 Ft. A módosító határozat alapján a panaszost 1998. január 1-től 1999. április hó végéig terjedő időre 19.368 Ft özvegyi nyugdíjkülönbözet került elszámolásra és kiutalásra.
A fentiek alapján a panaszos 1998-ban havi 1.178 Ft-tal, 1999-ben havi 1.308 Ft-tal több ellátásra vált jogosulttá.

A vizsgálat megállapította, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság körültekintően járt el a panaszos özvegyi nyugdíjának megállapításánál. A foglalkoztatót terheli felelősség azért, hogy a munkabér adatokat nem tárolta megfelelő módon és azok megsemmisültek. Csak a Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság - különleges eljárásban - tudta beszerezni az elhunyttal azonos munkakörben foglalkoztatottak átlagkeresetét, mely alapján módosításra kerülhetett a panaszos özvegyi nyugdíja.

Az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Vezetője, mivel a foglalkoztató már nem lelhető fel, az eset összes körülményeire tekintettel intézkedett az 1998. január 1-től 1999. április 29-ig terjedő időre 4109 Ft késedelmi kamatnak, valamint 52 Ft kártérítésnek a panaszos részére történő kifizetéséről.

A vizsgálat eredményeként megállapítást nyert, hogy az elhunyt munkáltatója a munkaügyi adatokat nem a megfelelő gondossággal tárolta és ezért az özvegy nyugdíját a Nyugdíjbiztosító a halál időpontjában érvényes minimál bér alapján tudta megállapítani. A jogszabály által biztosított átlagkereset (az elhunyttal azonos munkakörben foglalkoztatottak) beszerzése pedig csak a Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóságnak a panasz vizsgálatára történő felkérést követően történt meg.

Tekintettel arra, hogy a panasz időközben orvoslást nyert, az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettese a vizsgálatot lezártnak tekinti.

Budapest, 1999. július 19.

Dr. Polt Péter