OBH 3470/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Horváth Judit

A vizsgálat megindítása

A panaszos azt kifogásolta, hogy férje szakszerűtlen kórházi kezelése miatt tett feljelentésére a rendőrség nem indított eljárást.
Mivel a panasz összefüggésbe hozható az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített  jogbiztonsághoz, és az 57.§ (5) bekezdésében rögzített jogorvoslathoz való joggal, az ügyben vizsgálatot indítottam. 
Felkértem a Legfőbb Ügyészt, hogy az ügyben folytasson le törvényességi felügyeleti eljárást.

A megállapított tényállás

A panaszos férjét 1997. július 10-től 1997. szeptember 6-án bekövetkezett haláláig kezelték a tatabányai Szent Borbála Kórházban. A panaszos 1997. szeptember 1-én foglalkozás körében elkövetett gondatlan veszélyeztetés vétsége miatt feljelentést tett a Komárom Esztergom Megyei Rendőrfőkapitányságon. 1997. szeptember 9-én - az időközben bekövetkezett halálra tekintettel - a rendőrség államigazgatási eljárást rendelt el, mivel a halált rendkívüli halálnak minősítette. Egyben intézkedett az igazságügyi orvosszakértői boncolás elvégzése iránt. A boncolási jegyzőkönyv szerint az ellátást végző orvosok részéről mulasztás, szakmai szabályszegés nem állapítható meg. A halál természetes alapú, sorszerű megbetegedés miatt következett be. Idegenkezűségre utaló jellegzetes elváltozásokat  nem találtak. Az elvégzett szövettani vizsgálat a boncolás során tett észrevételeket és kórlefolyást alátámasztotta. Az államigazgatási eljárásban meghallgatott tanúk vallomása alapján az igazságügyi orvosszakértői vélemény kiegészítése vált szükségessé annak tisztázására, hogy az ápoló személyzet részéről foglalkozási szabályszegés történt-e.
A Komárom-Esztergom Megyei Rendőrfőkapitányság 1998. február 17-én az államigazgatási eljárást befejezetté nyilvánította, arra hivatkozással, hogy az igazságügyi orvosszakértő szakvéleményét határidőre nem tudta előterjeszteni.

A vizsgálat megállapításai és az érintett alkotmányos jogok

A Legfőbb Ügyész vizsgálata megállapította, hogy a rendőrség az államigazgatási eljárást anélkül zárta le, hogy érdemi megállapítást tett volna, holott az érdemi döntéshez szükséges körülményeket a rendelkezésre álló iratok teljes egészében tartalmazták. A panaszos bűncselekmény miatt tett feljelentést, és a  Be. 126. § (1) bekezdése alapján a feljelentés beérkezésétôl számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendelésérôl a rendőrségnek határoznia kellett volna. Az eljárásjogi szabálysértésre tekintettel a Legfőbb Ügyész helyettese felhívta a Komárom-Esztergom Megyei Főügyészséget, hogy a panaszos feljelentése elbírálása érdekében a szükséges intézkedéseket tegye meg. Az intézkedésre - a foglalkozás körében elkövetett halált okozó gondatlan veszélyeztetés vétsége miatt - a nyomozást elrendelték. A Komárom-Esztergom Megyei Rendőrfőkapitányság a Be. 139. § (1) bek. a.) pontjának első fordulata alapján a nyomozást megszüntette. A nyomozó hatóság a büntető eljárás szabályai szerint - az államigazgatási eljárásban korábban már meghallgatott személyeket - tanúként kihallgatta, valamint az igazságügyi orvosszakértői véleményt kiegészítette. Az így rendelkezésre álló bizonyítékok alapján a nyomozó hatóság megállapította, hogy az elhunyt ápolásával összefüggésben foglalkozási szabályszegés nem történt.
Az Alkotmánybíróság már több határozatában kifejtette, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak a formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények.
Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése kimondja, hogy a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti.
A Be.148. § (1) bekezdése szerint akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
Megállapítottam, hogy a nyomozó hatóság azzal, hogy nem tett eleget eljárási kötelezettségének - a hatóság működésének kiszámíthatatlanságát eredményezte. Mivel a nyomozó hatóság nem járt el, ezért az ügyben határozatot sem hozhatott, ezzel lehetetlenné tette, hogy a panaszos a jogorvoslathoz való jogát érvényesítse. 
A fentiekre tekintettel megállapítottam, hogy a nyomozó hatóság mulasztásával visszásságot okozott a jogbiztonsághoz és a jogorvoslathoz való joggal összefüggésben.
Tekintettel azonban arra, hogy a Legfőbb Ügyész vizsgálata nyomán, a nyomozó hatóság a visszásságot orvosolta - a nyomozást lefolytatta és határozattal lezárta - ajánlással élni nem kívánok.

Budapest, 1999. október 27.

Gönczöl Katalin