OBH 3321/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó

Az eljárás megindulása:

Panaszos a sérelmére 1992-ben elkövetett súlyos testi sértés miatt feljelentést tett a XIII. kerületi Rendőrkapitányságon. Feljelentése alapján azonban csak négy év eltelte után, 1996-ban rendeltek el nyomozást, amit két hónap után felfüggesztettek.

A megállapított tényállás:

Panaszos 1992-ben feljelentést tett a XIII. kerületi Rendőrkapitányságon. Panaszos feljelentése alapján azonban nem indult eljárás, mert a nyomozóhatóság panaszos feljelentését helytelenül a panaszos ellen indult büntetőeljárás irataihoz csatolta. Az ügyben nyomozás 1996 szeptemberében indult. A nyomozás megindítását panaszos Fővárosi Főügyészséghez írt sürgető levelét követően rendelte el a kerületi ügyészség. A nyomozó hatóság a nyomozást két hónap után felfüggesztette. A felfüggesztő határozatot a kerületi ügyészség 1998. augusztusában - mivel a felfüggesztésre törvénysértő módon került sor - hatályon kívül helyezte, és a nyomozás továbbfolytatását rendelte el. Ezt követően a nyomozás során sor került panaszos tanúkénti kihallgatására, valamint a panaszos gyógykezelésére vonatkozó iratok és orvos szakértői vélemény beszerzésére. 1998. októberében a nyomozást bizonyítottság hiányában megszüntették. A megszüntető határozat ellen panaszos panaszt jelentett be. A panasznak a kerületi ügyészség helyt adott, és az ügyben pótnyomozást rendelt el. A nyomozóhatóság a bizonyítottság hiányában a pótnyomozást is megszüntette. Ez után a kerületi ügyészség - fokozott ügyészi felügyeletet bejelentve - ismételten pótnyomozást rendelt el. A nyomozóhatóság az ismételt pótnyomozást bizonyítottság hiányában ugyancsak megszüntette. Panaszos a megszüntető határozat ellen ismételten panasszal élt, amit a kerületi ügyészség ezúttal elutasított.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

51. § (1) A Magyar Köztársaság legfőbb ügyésze és az ügyészség gondoskodik az állampolgárok jogainak a védelméről, valamint az alkotmányos rendet, az ország biztonságát és függetlenségét sértő vagy veszélyeztető minden cselekmény következetes üldözéséről.
(2) Az ügyészség törvényben meghatározott jogokat gyakorol a nyomozással összefüggésben, képviseli a vádat a bírósági eljárásban, továbbá felügyeletet gyakorol a büntetés-végrehajtás törvényessége felett.
(3) Az ügyészség közreműködik annak biztosításában, hogy a társadalom valamennyi szervezete, minden állami szerv és állampolgár megtartsa a törvényeket. Törvénysértés esetén - törvényben meghatározott esetekben és módon - fellép a törvényesség védelmében.

54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

57.§ (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
 
2. A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. tv.:

2. § A büntetőügyekben eljáró hatóságok az e törvényben megállapított feltételek fennállása esetén kötelesek a büntetőeljárást lefolytatni.

5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
(2) Az eljárásban részt vevő személyek az e törvényben meghatározott esetekben és módon kötelesek és jogosultak a bizonyításban közreműködni.
(3) A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el.

7. § A hatóságok határozatai és intézkedései ellen, illetőleg az intézkedés elmulasztása miatt - ha e törvény kivételt nem tesz - jogorvoslatnak van helye.

12. § (1) Büntetőeljárást csak az e törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén és csak az ellen lehet indítani, akit bűncselekmény alapos gyanúja terhel.

16. § (1) A nyomozó hatóságok feladata a bűncselekmények gyors és alapos felderítése, valamint a bűncselekmények elkövetőinek felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekmények elvégzése.

59. § (1) A bizonyítás azokra a tényekre terjed ki, amelyek a büntető törvények és az eljárási jogszabályok alkalmazása szempontjából jelentősek.

60. § (1) A bizonyítékok felderítése, összegyűjtése és biztosítása során e törvény rendelkezései szerint kell eljárni. Jogszabály előírhatja a bizonyítási cselekmények elvégzésének, így különösen a bizonyítási eszközök rögzítésének és megvizsgálásának meghatározott módját.

61. § (1) A bizonyítás eszközei különösen a tanúvallomás, a szakvélemény, a tárgyi bizonyítási eszköz, az okirat, a szemle, a helyszínelés, a bizonyítási kísérlet, a felismerésre bemutatás és a terhelt vallomása.
(2) Az eljárás során fel lehet használni a bizonyítás olyan eszközeit is, amelyeket az arra illetékes hatóságok - a törvényben meghatározott feladataik teljesítése során - a büntetőeljárás megindítása előtt szereztek meg.
(3) A bizonyítás eszközeinek nincs előre meghatározott bizonyító ereje.
(4) A kétséget kizáróan nem bizonyított tényt a terhelt terhére értékelni nem lehet.

126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.

130. § (1) Nyomozásnak - a halaszthatatlan nyomozási cselekmények kivételével - a nyomozó hatóság vagy az ügyész határozata alapján van helye. A határozatnak csak rendelkező része és keltezése van.
(2) A nyomozás elrendelése előtt halaszthatatlan nyomozási cselekményeknek van helye, ha a késedelem veszéllyel jár, így különösen a megkezdett bűncselekmény befejezésének, újabb bűncselekmény elkövetésének, az elkövető elrejtőzésének, a bizonyítékok eltüntetésének vagy megsemmisítésének megakadályozása érdekében. Előzetes letartóztatás, ideiglenes kényszergyógykezelés és lakhelyelhagyási tilalom azonban nem rendelhető el.
(3) Halaszthatatlan nyomozási cselekmény esetén a nyomozást utólag el kell rendelni, kivéve, ha a nyomozás megszüntetésének van helye.
(4) A nyomozás elrendeléséről az ügyészt értesíteni kell.

131. § (1) A nyomozás során a valóságnak megfelelő tényállás felderítése érdekében haladéktalanul meg kell tenni minden törvényes és célszerű intézkedést.
(3) A nyomozást az elrendelésétől számított két hónapon belül be kell fejezni. Ha az ügy bonyolultsága vagy elháríthatatlan akadály indokolja, a nyomozás határidejét a helyi ügyészség vezetője két hónappal, a megyei főügyész további két hónappal meghosszabbíthatja; hat hónapon túl a legfőbb ügyész jogosult a nyomozás határidejének meghosszabbítására. Ha az ügyész nyomoz, a nyomozás határidejét az ügyészség vezetője két hónappal, a felettes ügyész további két hónappal hosszabbíthatja meg.

148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(2) Nincs helye panasznak a feljelentés kiegészítése során végzett eljárási cselekmények, a nyomozás elrendelése, a vádemelés, továbbá a bizonyítás körébe tartozó nyomozási cselekmények elrendelése és sorrendje miatt.
(3) A hatóság határozata vagy intézkedése elleni panasznak - ha e törvény kivételt nem tesz - nincs halasztó hatálya. Kivételesen indokolt esetben a hatóság a határozat vagy az intézkedés végrehajtását a panasz elbírálásáig felfüggesztheti.
(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.
(5) Ha a hatóság a panasznak nem ad helyt, az iratokat huszonnégy órán belül a panasz elbírálására jogosult ügyésznek, illetőleg a felettes ügyésznek köteles nyilatkozatával együtt megküldeni. Az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a panaszt nyolc napon belül elbírálja.
(6) A panaszt akkor is el lehet utasítani, ha elkésett, vagy nem jogosulttól származik.
(7) A panasz elbírálásáról a panasztevőt - határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg megváltoztatása esetén pedig azokat is, akikkel a határozatot közölték - értesíteni kell.
(8) A panasz elbírálásából ki van zárva az, aki a panaszra okot adó határozatot hozta vagy jóváhagyta, illetőleg az intézkedést tette vagy elmulasztotta.
156. § (1) A pótnyomozás során e fejezet rendelkezéseit a következő eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Az ügyész pótnyomozást rendelhet el, ha
a) a tényállás nincs kellően felderítve,
b) olyan eljárási szabálysértés történt, amely az ügy elintézését lényegesen befolyásolja, így különösen, ha a gyanúsított vagy a védő törvényes jogait nem gyakorolhatta.

A vizsgálat megállapításai:

Az Alkotmány 57.§ (5)  bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való jog és az Alkotmány 64.§-ában biztosított panaszhoz való jog - a konkrét ügyet nézve - a hatóságok oldaláról a kérelem illetve a hatósági határozat elleni panasz elbírálására vonatkozó kötelezettséget jelenti. Ez a jog feljelentés esetén a nyomozóhatóságra azt a kötelezettséget rója, hogy a feljelentés beérkezésétől számított három napon belül határozzon a nyomozás elrendeléséről vagy megtagadásáról. Panaszos által sérelmezett esetben a nyomozás megindítására a feljelentés beérkezésétől számítva négy év eltelte után került csak sor. A nyomozás megindítása tárgyában a döntéshozatal elmaradása azon túl, hogy a panaszhoz és a jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott, a bizonyítékok felkutatását is megnehezítette, az időmúlás következtében ugyanis egyes bizonyítékok megsemmisültek.
A Be. 131.§ (1) bekezdése szerint a nyomozás során a valóságnak megfelelő tényállás felderítése érdekében haladéktalanul meg kell tenni minden törvényes és célszerű intézkedést, ebből adódóan a nyomozati szakban az időmúlásnak rendkívüli jelentősége van. Azzal tehát, hogy a nyomozás csak négy év elteltével, és akkor is csak a panaszos sürgetése alapján ügyészi rendelkezésre indult meg, a nyomozás törvényben rögzített célja is meghiúsult. Annak ellenére, hogy az ügyészség a mulasztás pótlása érdekében minden törvényileg biztosított intézkedést megtett, továbbá az ügyintézőt figyelmeztetésben részesítették, és az alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság a konkrét ügyben már nem orvosolható, az ilyen eljárási gyakorlat előfordulása alkotmányos jogok halmazának sérelmét idézi elő. 

Ajánlás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21. §-a alapján a fentiekben megállapított visszásság orvoslására az alábbi kezdeményezést teszem: 

Felkérem a XIII. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjét, hogy hívja fel beosztottai figyelmét a Be. előírásainak maradéktalan betartására.

Budapest, 2000. február 14.

Dr. Polt Péter