OBH 3224/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése

Ügyintéző: dr. Kiss Anikó 
Tárgy: rendőrségi mulasztás
Az eljárás megindulása:

A panaszos a sérelmére elkövetett súlyos testi sértés miatt kulcscsonttöréssel kórházba került. A kórház bűncselekmény gyanúja miatt még aznap feljelentést tett az illetékes Debreceni Rendőrkapitányságon. A panaszos hivatalomhoz intézett levelében sérelmezte, hogy a nyomozó hatóság a tényállást nem derítette fel, határozatát nem indokolta, az általa megjelölt bizonyítékokat nem vette figyelembe.

A panasz alapján alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás:

A panaszos 1997. októberében 8 napon túl gyógyuló kulcscsonttöréssel került kórházba, amelyről a kórház bűncselekmény gyanúja miatt azonnal értesítette a rendőrkapitányságot. A kórház értesítését követően a rendőrség a feljelentés kiegészítését rendelte el. Ennek során meghallgatták a panaszost, majd súlyos testi sértés bűntette miatt nyomozást rendeltek el. A nyomozás során a rendőrség kihallgatta a panaszos által elkövetőként megnevezett személyeket. A panaszos több tanút is megjelölt, akik látták az elkövetők eltávozását és akik a helyszínen segítséget nyújtottak neki. A rendőrség valamennyi, a panaszos által megjelölt tanút meghallgatta, és szembesítéseket is végzett. A szembesítések nem vezettek eredményre, a tanúk azt állították, hogy az elkövetőket nem látták. Mivel a nyomozás adatai alapján nem volt megállapítható, hogy a bűncselekményt a gyanúsítottak követték el, és az eljárás folytatásától sem volt várható eredmény, a nyomozó hatóság a nyomozást megszüntette. A panaszos a nyomozást megszüntető határozat ellen panaszt nyújtott be a Debreceni Városi Ügyészségnél. Az ügyészség a panaszt elutasította. 

Az érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

8. § (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.

55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.

2. A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. tv.:

3. § (1) Senki sem tekinthető bűnösnek mindaddig, amíg büntetőjogi felelősségét a bíróság jogerős határozata nem állapította meg.
(2) A bűnösség bizonyítása a büntetőügyekben eljáró hatóságokat terheli. A terhelt nem kötelezhető ártatlanságának bizonyítására.

13. § Büntetőeljárást nem lehet indítani, és a már megindult eljárást meg kell szüntetni vagy felmentő ítéletet kell hozni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény vagy azt nem a terhelt (a feljelentett személy) követte el;
b) nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a terhelt (a feljelentett személy) követte el;
c) büntethetőséget kizáró vagy megszüntető ok áll fenn;
d) a terhelt cselekményét már jogerősen elbírálták, kivéve a perújítás és a felülvizsgálat esetét.

121. § (1) A büntető eljárás feljelentés, bejelentés vagy a nyomozó hatóság észlelése alapján indulhat meg.

126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
(2) A feljelentés kiegészítése során a nyomozó hatóság
a) a feljelentett kivételével bárkitől okiratok és adatok rendelkezésére bocsátását, valamint felvilágosítás adását, a feljelentő vagy sértett állami szerv, társadalmi szervezet, szövetkezet vagy egyesület vezetőjétől, illetőleg a vizsgálatra jogosult szervtől vizsgálat tartását és a kár megállapítását kérheti;
b) a feljelentőt, illetőleg a sértettet meghallgathatja, a helyszínt megtekintheti és a feljelentettre vonatkozó hatósági vagy más nyilvántartás, illetőleg eljárás adatait felhasználhatja;
c) szaktanácsadót alkalmazhat, ha a feljelentés elbírálása szakkérdésben való állásfoglalástól függ.

130. § (1) Nyomozásnak - a halaszthatatlan nyomozási cselekmények kivételével - a nyomozó hatóság vagy az ügyész határozata alapján van helye. A határozatnak csak rendelkező része és keltezése van.

131. § (1) A nyomozás során a valóságnak megfelelő tényállás felderítése érdekében haladéktalanul meg kell tenni minden törvényes és célszerű intézkedést.
(3) A nyomozást az elrendelésétől számított két hónapon belül be kell fejezni. Ha az ügy bonyolultsága vagy elháríthatatlan akadály indokolja, a nyomozás határidejét a helyi ügyészség vezetője két hónappal, a megyei főügyész további két hónappal meghosszabbíthatja; hat hónapon túl a legfőbb ügyész jogosult a nyomozás határidejének meghosszabbítására. Ha az ügyész nyomoz, a nyomozás határidejét az ügyészség vezetője két hónappal, a felettes ügyész további két hónappal hosszabbíthatja meg.

139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény, vagy azt nem a gyanúsított követte el;
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
c) a büntethetőséget kizáró vagy megszüntető ok áll fenn;
d) a cselekményt már jogerősen elbírálták.

148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(3) A hatóság határozata vagy intézkedése elleni panasznak - ha e törvény kivételt nem tesz - nincs halasztó hatálya. Kivételesen indokolt esetben a hatóság a határozat vagy az intézkedés végrehajtását a panasz elbírálásáig felfüggesztheti.
(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.
(5) Ha a hatóság a panasznak nem ad helyt, az iratokat huszonnégy órán belül a panasz elbírálására jogosult ügyésznek, illetőleg a felettes ügyésznek köteles nyilatkozatával együtt megküldeni. Az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a panaszt nyolc napon belül elbírálja.
(6) A panaszt akkor is el lehet utasítani, ha elkésett, vagy nem jogosulttól származik.
(7) A panasz elbírálásáról a panasztevőt - határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg megváltoztatása esetén pedig azokat is, akikkel a határozatot közölték - értesíteni kell.
(8) A panasz elbírálásából ki van zárva az, aki a panaszra okot adó határozatot hozta vagy jóváhagyta, illetőleg az intézkedést tette vagy elmulasztotta.

A vizsgálat megállapításai:

Az Alkotmány 55. § (1) bekezdésében deklarált személyi biztonsághoz való jog számos bűncselekmény jogi tárgyának alapjául szolgál, így ez a jog az állammal szemben a személyi biztonságot sértő cselekmények elleni védelem biztosítását, valamint e cselekmények elkövetőinek felelősségre vonását követeli meg. Ugyanez a jog azonban az elkövetők oldaláról annak a garanciáját is jelenti, hogy felelősségre vonásra csak törvényben maghatározott eljárás keretében, bűncselekmény esetén pedig csak bírósági határozat alapján kerülhet sor. Ugyanakkor a bűnösség bizonyítása a büntetőügyekben eljáró hatóságokat terheli. Ennek következtében senki sem tekinthető bűnösnek mindaddig, míg büntetőjogi felelősségét bíróság jogerős határozata meg nem állapította. 
A Debreceni Rendőrkapitányság a bűncselekményről történt tudomásszerzést követően azonnal intézkedett a feljelentés kiegészítése iránt, melynek során a nyomozás elrendeléséről döntött, ezzel eleget tett a személyi biztonsághoz való jog támasztotta, a bűncselekmények felderítésére, valamint az elkövetők felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekmények elvégzésére vonatkozó követelménynek. A rendőrkapitányság a tényállás felderítése érdekében a panaszost meghallgatta, a gyanúsítottakat és a tanúként megnevezett személyeket kihallgatta, tárgyi bizonyítékokat azonban nem talált, és az elvégzett szembesítések sem vezettek eredményre. A nyomozó hatóság mindent megtett a történeti tényállás tisztázása érdekében. Az, hogy a nyomozás során nem vált ismeretessé olyan adat, ami alapján megállapítható lett volna, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, nem a nyomozó hatóság mulasztásának következménye. Bizonyítottság hiányában pedig nem kerülhet sor vádelemelésre és a gyanúsított felelősségre vonására sem. A városi ügyészség a panaszos nyomozó hatóság eljárása miatt benyújtott panaszának vizsgálata során pótnyomozás elrendelését azért nem tartotta szükségesnek, mert eljárási szabálysértés nem történt, továbbá nem a tényállás felderítettségének, hanem a bűncselekmény gyanúsítottak általi elkövetését alátámasztó bizonyíték - alapos gyanú - hiánya akadályozta meg az eljárás továbbfolytatását. Abban az esetben, ha az ügyre vonatkozóan újabb bizonyíték válik ismeretessé a nyomozás megszüntetése nem akadálya annak, hogy utóbb az eljárást folytassák. Mindezek alapján megállapítom, hogy a rendőrség eljárása alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem okozott.

Budapest, 2000. március 9.

Dr. Polt Péter