OBH 3052/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindítása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert véleménye szerint a sérelmére elkövetett betöréses lopás ügyében folytatott nyomozás során a Budapest XI. kerületi Rendőrkapitányság nem tett meg mindent az elkövető felderítése érdekében és a nyomozást megszüntették. A panasz ügyében az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )
Tulajdon védelméhez való jog (Alk. 13. § (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
(2) Az eljárásban részt vevő személyek az e törvényben meghatározott esetekben és módon kötelesek és jogosultak a bizonyításban közreműködni.
(3) A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el.
61. § (1) A bizonyítás eszközei különösen a tanúvallomás, a szakvélemény, a tárgyi bizonyítási eszköz, az okirat, a szemle, a helyszínelés, a bizonyítási kísérlet, a felismerésre bemutatás és a terhelt vallomása.
(2) Az eljárás során fel lehet használni a bizonyítás olyan eszközeit is, amelyeket az arra illetékes hatóságok - a törvényben meghatározott feladataik teljesítése során - a büntetőeljárás megindítása előtt szereztek meg.
(3) A bizonyítás eszközeinek nincs előre meghatározott bizonyító ereje.
   (4) A kétséget kizáróan nem bizonyított tényt a terhelt terhére értékelni nem lehet.
139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény, vagy azt nem a gyanúsított követte el;
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
140. § (1) A nyomozás megszüntetéséről a nyomozó hatóság, a Btk. 22. §-ának e) pontjában meghatározott büntethetőséget kizáró ok, illetőleg a Btk. 32. §-ának d) pontjában meghatározott büntethetőséget megszüntető ok fennállása esetén az ügyész határoz.
(2) A nyomozást megszüntető határozatot közölni kell a sértettel, a feljelentővel és azzal, aki magánindítványt terjesztett elő. Ha a határozatot a nyomozó hatóság hozta, azt az ügyésznek is megküldi.

Megállapított tényállás:
 	A panaszos 1997. december 28-án feljelentést tett a BRFK XI. kerületi Rendőrkapitányságon lopás gyanúja miatt. A panaszos aznap 13.30 óra és 20.00 óra között nem tartózkodott a lakásában. Hazaérkezése után észrevette, hogy a lakásában kutatásra utaló nyomok vannak és eltűnt 21 ezer forint készpénze, valamint a karórája. A lakásának bejárati ajtaján lévő zár sértetlen volt.
	A kapitányság ügyeletes tisztje a panasz felvétele után a helyszín biztosítására rendőrjárőrt küldött ki, majd halaszthatatlan nyomozati cselekményként szemlebizottságot küldött a panaszos lakásába. A 21.20 órakor kiérkezett bizottság erőszakos behatolásra utaló nyomot nem talált, a helyszín állapotát fényképfelvételekkel és jegyzőkönyvben rögzítette. Az elkövető azonosítására alkalmas nyomokat a lakásban nem sikerült felkutatni.
	A panaszos a lopással az egyik szomszédját gyanúsította. A megnevezett szomszédot a rendőrség ellenőrizte, de a panaszos állításán kívül olyan információt nem sikerült beszerezni, amely vele szemben bármilyen gyanúra alapot szolgáltatott volna. Nem hoztak eredményt az esetleges tanúk felkutatására irányuló intézkedések sem.
	A kapitányság 1998. február 26-án a Be. 139. § (1) bek. b) pont II. fordulata alapján - mivel az elkövető kilétét megállapítani nem lehetett - a nyomozást megszüntette. A határozatot a sértettnek kézbesítették, aki panasszal élt ellene. A Budapesti XI. és XXII. kerületi Ügyészség B.XI.635/1998. számú határozatával a panaszt elutasította.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszbeadvány és a Budapest XI. kerületi Rendőrkapitányságtól beszerzett iratok alapján a következőket állapítottam meg:
	A panaszos feljelentését követően a rendőrség azonnal megkezdte a nyomozást és késedelem nélkül elvégezte azokat a nyomozati cselekményeket, amelyek az elkövetés módjának megállapításához, illetve az elkövetők körének behatárolásához rendelkezésre álltak. Ezek az intézkedések nem vezettek eredményre, konkrét személy gyanúsítására alkalmas nyomokat, adatokat nem sikerült felkutatni. A panaszosnak a nyomozás során módjában állt elmondani a lehetséges elkövetőre vonatkozó gyanúját. A beszerzett nyomozati iratok az erre vonatkozó sértetti információt és az ellenőrzésére vonatkozó adatokat tartalmazzák. Az a körülmény, hogy a panaszos szomszédjára vonatkozó gyanúsítását a feljelentési jegyzőkönyvbe nem vették fel, nem volt jogsértő.
	A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5. § (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Ennek megfelelően az országgyűlési biztos nem mérlegelheti a nyomozás során felmerült bizonyítékokat, csak azt állapíthatja meg, hogy a hatóság a jogszabályoknak, végső soron az Alkotmánynak megfelelően járt-e el, a hatóságok intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot. Önmagában az a tény, hogy a nyomozó hatóság az eljárást eredménytelenül megszüntette, nem sértette a panaszos alkotmányos jogait.
	A fentiek alapján a panasz ügyében alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ezért a vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. szeptember 1.

Gönczöl Katalin