OBH 2891/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző:  dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az 1993. évi LIX. törvény 16. §. (2) bekezdése alapján vizsgálatot indított a Kék Sziget Alapítvány által fenntartott  tiszasülyi Családok Átmeneti Otthona intézmény működésével kapcsolatban.
	 A vizsgálat az Alkotmányban garantált gyermekjogok, a szociális biztonsághoz való jog, a jogorvoslathoz való jog valamint a jogbiztonsághoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult. Ennek kapcsán a vizsgálat kiterjedt a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatal, a Gyámhivatal és a Szociális és Családügyi Minisztérium (korábban Népjóléti Minisztérium) határozataira valamint eljárására.

A megállapított tényállás
I. fejezet
Előzmények

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa még 1997-ben szerzett tudomást a tiszasülyi otthon tervezett működéséről. A Megyei Közigazgatási Hivatal álláspontja ebben a kérdésben akkor az volt, hogy az otthon számára működési engedély nem adható, mivel a hatályos jogszabályok (1993. évi III. törvény) nem nevesítenek olyan intézménytípust, amelybe a tiszasülyi otthon besorolható lenne. Megjegyezte azt is, hogy elsődlegesen azt kell vizsgálniuk, hogy az intézmény megfelel-e azoknak az alapvető működési feltételeket tartalmazó jogszabályi előírásoknak, melyek valamennyi szociális intézménytípusra kőtelezőek. Ezt követően kerülhetett volna sor a részletes szakmai szabályok szerinti megfelelőség vizsgálatára.
	Az országgyűlési biztos álláspontja - melyet a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjével is közölt - a következő volt: Az 1993. évi III. törvény 80. §-ának  (3) bekezdése szerint az átmeneti elhelyezést nyújtó intézmények  típusai felsorolásánál valóban nem szerepel konkrétan egy ilyen vegyes típusú intézmény, de a felsorolás nem  taxatív, és nem tartalmaz tiltó rendelkezéseket az ilyen otthonok létesítésére vonatkozóan. Ezen kívül megemlítettem, hogy ilyen jellegű intézmények már működnek az országban, például Budapesten a XX. kerületben a Török Flóris u. 228. szám alatt.

II . fejezet
Sajtóközlemények

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa sajtóközleményekből értesült a Kék Sziget Alapítvány által fenntartott  tiszasülyi Családok Átmeneti Otthona intézmény működési zavarairól. Az Otthonban történtekről 1998. március 31-én Megmenekülhet a Kék Sziget címmel a Népszava, 1998. április 30-án Vizsgálják az otthonvezető elmeállapotát ugyancsak a Népszava, szintén  1998. április 30-án Ahol nagy a szükség, közel a segítség a Magyar Nemzet, 1998. május 1-én Lefogott anyaotthon-vezető a HVG, 1998. május 6-án Vizsgálják a kuratórium felelősségét is címmel a Népszava, ugyancsak 1998. május 6-án Elmeorvos vizsgálja az anyaotthon vezetőjét a Magyar Hírlap, 1998. május 9-én Támogatókat még várnak az Új Néplap, szintén 1998. május 9-én A lionok kitartanak címmel a Kisalföld, 1998. május 12-én Viharban a Kék Sziget a Reform, és Szeretnék felébredni a lidérces álomból címmel a Népszava, 1998. május 13-án A megbilincselést nem írja elő szabály címmel a Népszava adott híradást. Ezt követően is folyamatosan jelentek meg tudósítások, melyek a következők voltak. 1998. május 14-én Elengedték az anyaotthon vezetőjét címmel a Népszava, 1998. május 15-én Szabadlábon a tiszasülyi anyaotthon vezetője a Népszabadság, 1998. május 19-én Turáni átok címmel a Népszava, szintén e napon Kárpótlás nem jár a fogdáért címmel a Népszava, 1998. június 8-án Éva mama anyaotthona? címmel a Népszabadság, 1998. június 10-én Kevesebb adományt kap a tiszasülyi anyaotthon a Népszabadság, 1998. június 11-én Vezetőt "kaphat" a tiszasülyi otthon címmel az Új Néplap, 1998. július 3-án Új vezető a tiszasülyi anyaotthonban címmel a Népszava, 1998. július 8-án Ideiglenes engedélyt kapott a tiszasülyi anyaotthon a Népszabadság, 1998. július 10-én Nem felel meg az új otthonvezető címmel a Népszava, 1998. július 25-én Válságos helyzet az anyaotthonban címmel a Jászkun Krónika, 1998. július 28-án Tényszerűen a tiszasülyi anyaotthonról ugyancsak a Jászkun Krónika, 1998. október 5-én Engedély az anyaotthonnak címmel a Népszava jelentetett meg cikket.
	III. fejezet
Hivatalok, hatóságok eljárása

	A Kék Sziget Alapítvány első ízben 1997. március 6-án  fordult a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatalhoz és kérte a Hajléktalan Anyák és Gyermekek Átmeneti Otthona elnevezésű intézmény működési engedélyének kiadását. (Az Alapítvány részéről 1998. július 8-án az országgyűlési biztoshoz érkező levélben ezen időpontként 1997. február 28-a van feltüntetve.) A kérelemben foglaltak szerint az otthon a krízishelyzetben lévő anyák és gyermekeik, illetve a hajléktalan vagy várandós anyák helyzetén kíván segíteni. 
	A Közigazgatási Hivatal 1997. július 16-án elutasította a szociális intézmény működési engedély iránti kérelmét. Az elutasítás indoka: a hatályos jogszabály (1993. évi III. törvény) nem ismer ilyen kombinált ellátást nyújtó intézményt, valamint a kérelemhez nem csatolták a 161/1996. számú kormányrendelet 3.§ (2) bekezdésében felsorolt iratokat. Ezen utóbbi iratok hiányosságára, pótlására és a fellebbezés lehetőségére az elutasító határozatban felhívták az Alapítvány figyelmét.
	Az elutasító határozattal szemben az Alapítvány képviselője fellebbezéssel élt. A fellebbezés benyújtását követően 1997. augusztus 21-én a Népjóléti Minisztériumban egyeztető tárgyalást tartottak. A felek a következőkben állapodtak meg:
Az Alapítvány vállalta, hogy rövid időn belül pótolja a működési engedély kiadásához szükséges iratokat, valamint az ellátottak számát 15 édesanyára és 40 gyermekre korlátozza.
A Minisztérium vállalta a normatíva kiutalását az átmeneti időszakra, ha az Alapítvány a megállapodásban foglaltak szerint együttműködik.
A Közigazgatási Hivatal az Alapítvány részére  a hiánypótláshoz szükséges iratok jegyzékét eljuttatja.
	A Népjóléti Minisztérium 1997. szeptember 9-én az Alapítvány fellebbezését elutasította, mivel a szükséges iratokat nem csatolták.
	A Közigazgatási Hivatal 1997. október 30-án kelt levelében tájékoztatta az Alapítványt, hogy jogszabályváltozás miatt - 1997. évi XXXI. törvény 120. § (1) bek. - 1997. november 1-től a Gyámhivatalnak lesz hatásköre az engedély kiadására.
	1998. január 9-én az Alapítvány benyújtotta a Minisztériumhoz a költségvetési támogatás iránti igényét. 
	A Népjóléti Minisztérium Család-, gyermek és ifjúságvédelmi Főosztályának vezetője 1998. januárjában intézkedett az első negyedévre vonatkozó 4.088.000. Ft. normatív hozzájárulás átutalásáról, mely meg is érkezett a Közigazgatási Hivatal számlájára, azonban az összeg továbbítására nem került sor.
	1998. február 12-én megbeszélést tartottak a Gyámhivatalban. Ekkor az Alapítvány tájékoztatta a Gyámhivatalt a vezetőnő személye körüli problémákról, melyek hátráltatják a működési engedély iránti kérelem beadását.
	A Kék Sziget Alapítvány kuratóriuma 1998. március 10-én ülést tartott, ahol ismertté vált, hogy az Otthon vezetőnője a Minisztérium által engedélyezett létszámot túllépte és ehhez a kuratórium jóváhagyását sem kérte. Ezek után a kuratórium szakmai segítségnyújtásért fordult a Gyámhivatalhoz (1998. március 12.).
	A Közigazgatási Hivatal vezetője 1998. március 19-én Minisztériumhoz küldött felterjesztésében részletesen ismertette álláspontját a normatív támogatás továbbításának feltételeiről. Véleménye szerint - hivatkozva az új jogszabályokra (1997. évi XXXI. törvény, valamint a 281/1997. számú Kormányrendelet) - az otthont nem illeti meg a normatív állami támogatási előleg. Rámutatott, hogy az állami támogatásra vonatkozó igénybejelentésben a működési engedély számát fel kell tüntetni. A kormányrendelet továbbá a "részesülő" intézmény megjelölést használja, így ezen utalásokból egyértelműen megállapítható, hogy a rendelkezés azokra az intézményekre vonatkozik, amelyek a rendelet hatálybalépésekor már rendelkeztek működési engedéllyel és már részesültek 1998-at megelőzően is normatív támogatásban.
	A Kék Sziget Alapítvány 1998. április 29-én ismételten benyújtotta kérelmét (Gyámhivatalhoz) az otthon működésének engedélyezésére.
	1998. április 30-án feljegyzés készült az előzetes letartóztatásban lévő vezetőnő adatvédelmi ügyéhez kapcsolódóan. Az adatvédelmi biztos tájékoztatásából kiderült, hogy a tiszasülyi otthon vezetőnője  személyével kapcsolatos adatok nyilvánosságra jutásával kapcsolatban nem kéri az adatvédelmi biztos fellépését, de az otthon ügyében várja az állampolgári jogok országgyűlési biztosának vizsgálatát.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa 1998. májusában felvilágosításért fordult  Közigazgatási Hivatal vezetőjéhez, a Tiszasülyi Városi Önkormányzat jegyzőjéhez, és az Alapítvány képviselőjéhez.
	Időközben a működési engedély iránti kérelem benyújtását követően a Gyámhivatal értesítette az Alapítványt az  ügyintézési határidő meghosszabbításáról.
	A Gyámhivatal vezetője 1998. június 3-án feljegyzést készített a Közigazgatási Hivatal vezetője részére. A feljegyzés tartalmazta, hogy 1998. március 25-én célvizsgálatot tartottak az otthonban, melynek során megállapították, hogy a működés szakmai, anyagi feltételei hiányoznak. 1998. március 31-én ismét szakmai egyeztetés történt, majd rögzítették a működési engedély megadásának még hiányzó feltételeit, valamint a Népjóléti Minisztérium vállalta, hogy 1998. április 1-től június 30-ig terjedő időszakra gondoskodik az állami normatív hozzájárulás összegének megfelelő nagyságrendű támogatás biztosításáról a Kék Sziget Alapítvány részére. 1998. május 6-án a Gyámhivatal képviselői tájékozódó látogatást tettek az otthonban.
	1998. június 9-én  érkezett tájékoztatásban a Közigazgatási Hivatal vezetője ismertette, hogy a normatívával kapcsolatos állásfoglalását már ismertette a minisztérium főosztályvezetőjével és a kuratórium tagjaival, valamint közölte a kuratóriummal a működési engedély megadásának feltételeivel kapcsolatos tudnivalókat.
	A Kék Sziget Alapítvány 1998. június 9-én kérelemmel fordult az országgyűlési biztoshoz, melyben előadta, hogy a működési engedély elbírálására vonatkozó határidőt a hivatal  túllépte, érdemi határozatot nem hozott, ami hátrányos az otthon pénzügyi helyzetére, és így az otthon lakóinak ellátása megoldhatatlan.
	A Kék Sziget Alapítvány képviselője 1998. július 9-én levélben fordult a Gyámhivatal vezetőjéhez, melyben felhívta a figyelmet a meghosszabbított eljárási határidő elteltére, valamint tájékoztatást kért a működési engedély kiadásával kapcsolatban. Ezenkívül felhívta a figyelmet arra is, hogy az új otthonvezető kuratóriumi tagsága nem összeegyeztethetetlen az intézményvezetői tisztséggel.
	A Tiszasülyi Községi Önkormányzat jegyzője megkeresésemre 1998. július 15-én tájékoztatott arról, hogy milyen támogatási, segélyezési ügyekben tartják az otthonnal a kapcsolatot.
	A Szolnok Megyei Gyámhivatal 1998. július 16-án kelt határozatával ideiglenesen 1999. június 30-ig engedélyezte az otthon működését. A határozat rendelkezett arról, hogy az Alapítvány 1998. november 4-ig a meghatározott iratokat nyújtsa be  a Gyámhivatalhoz.
	A Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője 1998. július 27-én kelt levelében felhívta az kuratórium elnökének a figyelmét arra, hogy az "Igénybejelentést" az adott állapotnak megfelelően küldjék el, mert csak ennek birtokában lehetséges a normatív állami hozzájárulás folyósításáról  szóló szerződésnek a megkötése.
	1998. július 27-én a normatív állami hozzájárulás folyósításáról szóló szerződést aláírta egyfelől a JNSZ Megyei Közigazgatási Hivatal, másfelől a Kék Sziget Alapítvány. A szerződés tartalmazza, hogy a Hivatal számláján lévő 4.088.000. Ft a szerződés aláírását követő napon utalják át az Alapítvány részére, a fennmaradó 1.320.000. Ft-ot pedig akkor, ha az átutalás a Szociális és Családügyi Minisztériumtól megérkezik.
	A Gyámhivatal 1998. augusztus 4-én rendelkezett az alaphatározat kiegészítéséről. Megállapította, hogy a gyermekellátást végző intézmény gyermekvédelmi törvény szerinti besorolási formája: gyermekek átmeneti gondozása, típusa: családok átmeneti otthona, az intézmény tényleges működésének kezdő időpontja: 1997. március 17. Az intézmény működésének engedélyezett kezdő időpontja: 1998. július 8.
	A Szociális és Családügyi Minisztérium Család-, gyermek- és ifjúságvédelmi Főosztályának vezetője tájékoztatta a Közigazgatási Hivatal vezetőjét az 1.320.000.Ft átutalásáról, valamint - a Közigazgatási Hivatal álláspontjától eltérően - arról, hogy az Alapítvány 1997. évtől működik, így az 1998. évre a 281/1997. sz. Korm. rendelet értelmében a működési engedély kiadásáig támogatási előlegre jogosult, így 1998. január 1-től július 16-ig számított normatíva iránti igény bejelentését is várja. 
	1998. augusztus 13-án tájékoztatást kértem a Gyámhivataltól normatíva sorsát illetően, valamint kértem a működési engedély másolatának megküldését.
	A Közigazgatási Hivatal vezetője 1998. augusztus 18-án ismételten tájékoztatta a Minisztériumot a normatív állami támogatási előleg folyósításával már korábban is kifejtett jogi álláspontjáról, amely szerint a működési engedély kiadása nem alapozza meg az előleg juttatását. Ezzel a kérdéssel kapcsolatban megkereséssel fordult az Állami Számvevőszékhez. (1998. aug. 18.)  
	A Közigazgatási Hivatal vezetője 1998. augusztus 26-án tájékoztatta az állampolgári jogok országgyűlési biztosát arról, hogy a normatív állami hozzájárulás folyósítására kötött szerződés szerint 1998. június 16-tól december 31-ig az Alapítvány 5.408.000. Ft-ra jogosult. A Minisztérium részéről a már januárban átutalt 4.088.000. Ft átutalására a szerződés megkötése után került csak sor, mivel a hivatalvezető álláspontja szerint előleg juttatására az otthon nem jogosult. A fennmaradó különbözetről pedig úgy tájékoztatott a Hivatalvezető, hogy ebben az időpontban az még nem érkezett meg a hivatal számlájára.
	A Gyámhivatal vezetője 1998. augusztus 28-án kelt levelében értesítette az országgyűlési biztost arról, hogy az ideiglenes működési engedély kiadását követően nem érkezett beadvány a Gyámhivatalhoz, melyből a hivatalvezető arra következtet, hogy az otthon pénzügyi helyzete stabilizálódni látszik.

Az ügy jogszabályi háttere

161/1996. számú Kormányrendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény működésének engedélyezéséről

3. § (1) A szociális intézmény működése engedélyhez kötött.

8. § Ha a működést engedélyező szerv engedély nélkül működő szociális intézményről szerez tudomást, felszólítja az intézmény fenntartóját, hogy 30 napon belül kérelmezze az intézmény engedélyezését. Amennyiben az intézmény fenntartója a felszólításnak határidőben nem tesz eleget, az intézményt a működés engedélyezésére jogosult szerv bezáratja.

13. § (4) A normatív állami hozzájárulás a működési engedély kiadásának időpontjától állapítható meg a tárgyévre. 

281/1997. számú Kormányrendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi személyes gondoskodást nyújtó intézmények működésének engedélyezéséről

3. § (1) A gyermekellátást végző intézmény működése engedélyhez kötött.

4. § (1) A gyermekellátást végző intézmény működési engedélyének kiadásáról
a) a gyermekjóléti szolgáltatást és a gyermekek napközbeni ellátását végző intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője (a továbbiakban: jegyző),
b) az a) pontban nem szereplő gyermekellátást végző intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes megyei, fővárosi gyámhivatal (a továbbiakban: Gyámhivatal),
[az a) és b) pontban foglalt engedélyező szervek a továbbiakban együtt: működést engedélyező szerv]
dönt.

8. § Ha a működést engedélyező szerv engedély nélkül működő gyermekellátást végző intézményről szerez tudomást, felszólítja az intézmény fenntartóját, hogy 30 napon belül kérelmezze az intézmény engedélyezését. Amennyiben az intézmény fenntartója a felszólításnak a fenti határidő lejártáig nem tesz eleget, az intézményt a működés engedélyezésére jogosult szerv eltiltja a tevékenység gyakorlásától.

14. § (1) E rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – 1998. január 1-jén lép hatályba.
(2) E rendelet 3–12. §-a 1998. április 1-jén lép hatályba.
(3) E rendelet (2) bekezdés szerinti hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti a helyi önkormányzatok polgármestereinek és jegyzőinek, valamint a köztársasági megbízottak népjóléti igazgatási feladat- és hatáskörének megállapításáról szóló 22/1992. (I. 28.) Korm. rendelet 11. §-a.
(4) A rendelet (2) bekezdés szerinti hatálybalépését megelőzően létesített és működési engedéllyel nem rendelkező gyermekellátást végző intézmény fenntartója
a) ha nem állami fenntartású intézményt működtet és normatív állami hozzájárulást igényel, úgy 1998. április 30-ig
b) ha az a) pontba nem tartozó intézményt működtet, úgy 1998. május 31-ig
köteles az intézmény működési engedélyének kiadását kérelmezni.
(5) A működést engedélyező szerv a rendelet (2) bekezdés szerinti hatálybalépése előtt kiadott működési engedélyeket felülvizsgálja, és a rendeletben foglaltak alapulvételével az új működési engedélyt
a) a (4) bekezdés a) pontjában megjelölt intézmények esetében 1998. május 31-ig;
b) az a) pontba nem tartozó intézmények esetében 1998. november 30-ig
kiadja. Nem vonatkozik ez a felülvizsgálat annak a bölcsődének, családi napközinek, továbbá gyermekek átmeneti otthonának működési engedélyére, amelyet az R. alapján adtak ki.
(6) Ha a (4)–(5) bekezdés szerinti eljárás során nyilvánvalóvá válik, hogy a rendelet hatálybalépését megelőzően létesített gyermekellátást nyújtó intézmény a működési engedély kiadásához szükséges feltételeknek nem felel meg, de az intézmény működtetése ellátási érdekből indokolt, a működési engedély – gyermekotthon kivételével – ideiglenesen legfeljebb 1999. december 31-ig kiadható. Gyermekotthon esetén az ideiglenes működési engedély legfeljebb 2002. december 31-ig adható ki. E határidőket követően az ideiglenes működési engedély érvényét veszti.

(7) 1998-ban a nem állami gyermekellátást végző, normatív állami hozzájárulásban részesülő intézmény az állami hozzájárulás iránti – 1. számú melléklet szerinti – igényét, legkésőbb 1998. január 10-ig köteles a működést engedélyező szervhez benyújtani. A megyei, fővárosi közigazgatási hivatal a 14. § (5) bekezdés a) pontjában megjelölt – a működési engedély kiadására adott határidőig – az igénybejelentés alapján, megállapodás keretében normatív állami hozzájárulási előleget folyósít az intézmény részére. A hivatal az összesített előlegigényeket a 3. számú melléklet szerint továbbítja a Népjóléti Minisztériumhoz.

1993. évi III. törvény 80. § (3) a) pontja: a szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról

80. § (1) Az átmeneti elhelyezést nyújtó intézmények ideiglenes jelleggel, folyamatos ellátást, illetve éjszakai benttartózkodást biztosítanak.
(2) Ha az e törvényben és az önkormányzat rendeletében meghatározott igénybe vevők köre lehetővé teszi, egy intézmény keretében több átmeneti típusú ellátás is megszervezhető.
(3) Az átmeneti elhelyezést nyújtó intézmények típusai különösen
a) a gyermekek átmeneti otthona;
b) az időskorúak gondozóháza;
c) a fogyatékosok gondozóháza;
d) pszichiátriai és szenvedélybetegek átmeneti otthona;
e) a hajléktalanok éjjeli menedékhelye és átmeneti szállása.
(A kiemelt  pont hatályos 1997. november 1-ig, a gyermekvédelmi törvény hatálybalépéséig.)

81. § (1) A gyermekek átmeneti otthonában az a harmadik életévét betöltött, családban élő kiskorú helyezhető el, aki átmenetileg ellátás és felügyelet nélkül maradt vagy elhelyezés hiányában ezek nélkül maradna, valamint akinek ellátása a család életvezetési nehézségei miatt veszélyeztetett.
(2) A gyermekek átmeneti otthonában elhelyezett kiskorú teljes körű ellátást kap. Az ellátásért nem kell térítési díjat fizetni, ha a törvényes képviselő a 111. § (1) bekezdésében meghatározott beleegyező nyilatkozatot nem adta meg.
82. § Az idősek gondozóházába azok az időskorúak, valamint azok a 18. életévüket betöltött beteg személyek vehetők fel, akik önmagukról betegségük miatt vagy más okból otthonukban időlegesen nem képesek gondoskodni.
83. § A fogyatékosok gondozóházában azok a fogyatékos személyek helyezhetők el, akiknek ellátása családjukban nem biztosított, vagy az átmeneti elhelyezést a család tehermentesítése teszi indokolttá.
84. § (1) A hajléktalanok éjjeli menedékhelye és átmeneti szállása a hajléktalan személyek éjszakai pihenésére vagy időleges tartózkodására szolgáló intézmény.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

51. § (1) Az otthontalanná vált szülő kérelmére a családok átmeneti otthonában együttesen helyezhető el a gyermek és szülője, ha az elhelyezés hiányában lakhatásuk nem lenne biztosított, és a gyermeket emiatt el kellene választani szülőjétől.
(2) A családok átmeneti otthona
a) biztosítja a szülő számára a gyermekével együttes lakhatást és a szükség szerinti további ellátást,
b) segítséget nyújt a szülőnek gyermeke teljes körű ellátásához, gondozásához, neveléséhez,
c) közreműködik a család otthontalanságának megszüntetésében, helyzetének rendezésében

1997. évi CXLVI. törvény a Magyar Köztársaság 1998. évi költségvetéséről
30. § (7) A személyes gondoskodást nyújtó szociális és gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények normatív állami hozzájárulását külön kormányrendeletben meghatározottak szerint kell igényelni és folyósítani. A folyósítás feltétele a személyes gondoskodást nyújtó, szociális, gyermekjóléti, gyermekvédelmi közfeladatokat ellátó intézmény esetében:
a) az intézmény működési feltételei és szolgáltatásai, valamint az intézményi térítési díj megfelelnek a jogszabályi előírásoknak,
b) a közfeladatokat ellátó nem állami szerv írásbeli nyilatkozata arról, hogy rendelkezik az intézmény működéséhez szükséges személyi és tárgyi feltételekkel, valamint pénzügyi forrásokkal.

Az érintett alkotmányos jog

15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.

16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.

17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.

57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

77. § (2) Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek.

A vizsgálat megállapításai

	A vizsgálat megállapította, hogy a Tiszasülyi Családok Átmeneti Otthona 1997. márciusától működési engedély nélkül látta el szolgálatát.  A működési engedély iránti kérelem benyújtása és elutasításának megfellebbezése kapcsán a vizsgálat arra összpontosult, hogy a közigazgatási szervek eljárásukkal, döntéseikkel hozzájárultak-e az otthon létének bizonytalanságához, azoknak a körülményeknek a kialakulásához, melyek előidézték a szociális biztonsághoz való jog, a gyermekek jogainak, a jogorvoslathoz valamint a jogbiztonsághoz való jogoknak a  sérelmét.
	A vizsgálat megállapította, hogy az engedélyezési eljárás során mind a Közigazgatási Hivatal, a Gyámhivatal, mind a másodfokú hatóságként eljáró Népjóléti Minisztérium (ezen utóbbi értelemszerűen az 1997- évben) túllépte az ügyintézési határidőt, még abban az esetben is, amikor a hatóság élt az ügyintézési határidő meghosszabbításának lehetőségével. A határidő túllépése a jogbiztonsághoz fűződő jog, illetve a jogorvoslathoz való joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott. 
	A Közigazgatási Hivatal, későbbiekben pedig a Gyámhatóság mindvégig következetesen ragaszkodott azon álláspontjához, hogy a hivatkozott rendeletek értelmében az Alapítvány nem jogosult az állami támogatásból előleg folyósítására, mivel az intézmény korábban nem rendelkezett működési engedéllyel. Ezzel szemben a Népjóléti Minisztérium az intézmény negyedévi normatív állami hozzájárulás összegét 1988. januárjában történt intézkedésével átutalta a Közigazgatási Hivatalnak azzal, hogy a támogatásra a megállapodás alapján jogosultak. Mindez olyan jogszabályi környezetben történt, amikor a normatíva folyósításának feltételei rendezettnek voltak, s e szabályozási feltételeknek az intézmény nem felelt meg. A Közigazgatási Hivatalra hárult az a felelősség, hogy a szakmai feltételnek  nem megfelelő, és engedély nélkül működő intézmény részére állami hozzájárulás címén támogatást fizessen ki. A Minisztérium nem vállalta magára döntése következményeit, tehát azt, hogy a jogilag nem létező intézmény részére közvetlenül utalja át a normatíva összegét az általa megjelölt előleg, vagy más jogcímen. A Közigazgatási Hivatal álláspontját mindvégig fenntartva  csak az engedélyezési eljárás befejezése után, a normatív állami hozzájárulás folyósítására  vonatkozó szerződés megkötése után intézkedett a már rendelkezésre álló támogatás átutalásáról, és az ellátás időtartamáról pedig úgy rendelkezett, hogy az 1998. július 16. napjával nyílik meg. A Közigazgatási Hivatal tehát nem tett eleget annak a minisztériumi felhívásnak, mely az 1998. január 1 és július 16. közötti időre nézve, a szabályozástól eltérően kérte a támogatási előleg kifizetését.
	Az 1997. évben benyújtott és elutasított kérelmet követően az Alapítvány lényegében egy év múlva kezdeményezte ismételten az engedély megszerzését. A  két  időpont között szakmai egyeztetésekre került sor. Ezeken a hatóságok mindvégig hangsúlyozták, hogy a szakmai feltételeket, a megfelelő építményt, a tűrendészeti, egészségügyi előírásokat, a vezetők és alkalmazottak szakmai képesítését meg kell  teremteni, ettől eltekinteni még kivételesen sem lehet, s csak ezek birtokában nyílhat lehetőség az állami támogatás folyósítására. 
	E mulasztás az Alapítvány terhére róható. Az otthonban ténylegesen hiányoztak a személyi és tárgyi feltételek, a szakmai feltételek teljesítése jelentős késedelmet szenvedett, ezért az anyagi támogatás  elmaradt. 
	Az engedély nélküli működtetés mindvégig az engedélyező hatóság tudomásával   történt, s bár a szakmai egyeztetések azt szorgalmazták, hogy ez az állapot mielőbb megszűnjön, mégsem történt olyan határozott lépés, amely - a jogszabályok megfelelő alkalmazásával - akár a bezáratást, akár a tevékenységtől való eltiltást eredményezte volna. Ebben tehát mulasztás terheli a Közigazgatási Hivatalt, későbbiekben pedig a Gyámhivatalt. Ezek a késlekedések is hozzájárultak ahhoz, hogy az intézmény gyakorlatilag ellehetetlenült, tetemes adósságok halmozódtak fel, kölcsön felvételére kényszerültek (kb. 1,5 millió Ft), ezen túlmenően jelentős közüzemi tartozás keletkezett (ugyancsak kb. 1,5 millió Ft).  Az árutartozás, főleg élelmiszerek vásárlása miatt folyamatosan növekedett. Az ebédbefizetések megoldása állandó problémát okozott. Az ebéd havonta 55 ezer Ft-ba került, tekintettel arra, hogy az otthon saját melegkonyhája nem volt megfelelő az ételek előállítására. 
	Ilyen körülmények között a támogatás hiánya az Alkotmányban garantált szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott, sérelmet szenvedtek a gyermekek jogai. Az Otthon vezetőjének magatartása, büntetőjogi felelősségének megállapítása a büntető eljárás keretében  a rendőrhatóság, illetve az ügyészség feladata. Ez az eljárás a vizsgálat lezárásakor még nem fejeződött be.
	Meglátásom szerint az elmaradt esetleges bezáratás, tevékenységtől való eltiltás, mint mulasztás a hatóság terhére róható. Feltétlenül hangsúlyozni kell azonban a biztos anyagi bázis nélkül induló civil kezdeményezés alapvető hibáit. A nemes cél ugyanis önmagában nem ad felmentést a súlyos következmények vállalása alól. A szakmai feltételek hiányában indult szolgálat több ellátásra szoruló állampolgárt kiszolgáltatott helyzetbe hozott, mintegy arra számítva, hogy a költségvetés majd a segítségre siet a problémák halmozódásakor. A Minisztérium már késznek bizonyult a szabálytalan működés finanszírozásra, ezt azonban jogosan a Közigazgatási Hivatal megakadályozta. 
	Hangsúlyozni kell azonban, hogy  a közvetlen minisztériumi finanszírozásának sincs jogi akadálya. Ebben az esetben azonban világos jogszabályi környezetet kell teremteni, s a támogatás formáját  úgy kell szabályozni, hogy a folyósítás, számonkérés, szakmai ellenőrzés ne a Közigazgatási Hivatal felelősségével történjen, hanem közvetlenül a Minisztérium útján. Így a kormányrendeletben megkövetelt szakmai előírásoktól kivételesen el lehet tekinteni a Minisztérium felelősségére.
	A vizsgálat összegzéseként hangsúlyozni kívánom, hogy nem várom el az újabb szabályozást, tekintve, hogy a szociális törvény, a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények működésének, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi személyes gondoskodást nyújtó intézmények működésének engedélyezéséről szóló kormányrendeletek a szabályozási feladatot megfelelően betöltik. Jogszabályi rendezésre csak akkor van szükség, ha a Minisztérium akarata szerint az ebben lefektetett finanszírozási csatornákon kívüli támogatásra születik döntés és ennek megfelelően ehhez kapcsolódik számonkérhető felhasználás.

Ajánlások

Az 1993. évi LIX. évi törvény 25. §-a alapján a következő ajánlásokkal élek:
Felkérem a Szociális és Családügyi Minisztert, hogy az idézett költségvetési törvényben szabályozott szociális és gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények normatív állami támogatását rendező külön kormányrendeletben maghatározott körön kívül nyújtandó minisztériumi támogatások feltételeit, azok szakmai követelményeit, a rendelkezésére álló kereten belül belátása szerint szabályozza.

Az 1993. évi LIX. törvény 20. §. (1) bekezdése alapján a következő ajánlással élek:

Felkérem a Szociális és Családügyi Minisztert, hogy a vizsgált ügyben feltárt alkotmányos visszásságok jövőbeni elkerülése érdekében intézkedjen arról, hogy a szociális és gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények normatív állami támogatását rendező külön kormányrendeletben meghatározottak szerint folyósítsák az intézményeket megillető hozzájárulást.

Kérem a Szociális és Családügyi Minisztert, hogy az ajánlásokkal kapcsolatos álláspontjáról és intézkedéséről 60 napon belül értesíteni szíveskedjen. 

Budapest, 1998. október 21.

Gönczöl Katalin