OBH 2807/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:
	Az ÁNTSZ megyei intézeteinek kémiai laboratóriumában dolgozók fordultak hozzám azzal a panasszal, hogy nem kapnak munkahelyi pótlékot annak ellenére, hogy számukra ezt a jogszabály lehetővé teszi. Igényükkel fordultak a megyei tisztifőorvoshoz, majd bírósághoz is, de utóbb elálltak a keresettől. Elmondásuk szerint Tatabányán és Szombathelyen bírói ítélet alapján a kémiai laborban dolgozók kapják a munkahelyi pótlékot, a somogyi, zalai, pécsi, győri laborok belső szabályozással 1998. januárjától szintén jogosultak erre. A többi megyében azonban továbbra sem folyósítják. Kérték vizsgáljam felül, hogy a pótlékra jogosító munkakörök megállapításakor a kémiai laboratóriumokat miért nem vették figyelembe.

Érintett alkotmányos jogok:
	1. A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat bármely megkülönböztetés,.......születési vagy egyéb helyzetre tekintet nélkül. (Alkotmány 70/A. § (1) bekezdés)

	2. Egyenlő munkáért mindenkinek bármilyen megkülönböztetés nélkül egyenlő bérhez van joga és minden dolgozónak joga van olyan jövedelemhez, amely megfelel végzett munkája mennyiségének és minőségének. (Alkotmány 70/B. § (2)-(3) bekezdés.

Alkalmazott jogszabályok:
	1. A köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény 47. §. (5) (6) bekezdése: A köztisztviselő illetménypótlékra jogosult, ha a munkavégzésre munkaideje nagyobb részében egészségkárosító kockázatok között kerül sor, vagy egészségének védelme csak olyan egyéni védőeszköz állandó vagy tartós használatával valósítható meg, amely a köztisztviselő számára fokozott megterhelést jelent.

	2. A 61/1999. (XII.1.) EüM rendelet 3. § (1) (3) bekezdése: Annak érdekében, hogy a munkavállaló biztonságát és egészségét fenyegető kockázatot meglehessen becsülni ,továbbá a szükséges intézkedések meghatározhatók legyenek, a munkáltatónak minden olyan tevékenységnél, amely feltehetően biológiai tényezők kockázatával jár, meg kell határoznia a munkavállalókat érő expozíció jellegét, időtartamát és - amennyiben lehetséges - mértékét. 

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
	1996-ban az ÁNTSZ megyei intézeteiben dolgozó köztisztviselők panaszára már vizsgáltam a központi laboratóriumokban dolgozók bérpótlékának kérdését. Akkor ajánlást tettem a köztisztviselők jogállásáról szóló törvény olyan végrehajtási rendeletének megalkotására, amely a közalkalmazotti törvény végrehajtására kiadott 113/1993.(VII. 14.) Korm. rendelethez hasonlóan tartalmazza a veszélyes munkakörök felsorolását és ehhez tartozó pótlékok mértékét.
	Többszöri levélváltás után a népjóléti minisztérium államtitkára 1997-ben arról tájékoztatott, hogy a minisztériumnak nincs módja a szabályozás direkt eszközével élni. A köztisztviselői törvény 1997-ben elfogadott módosítása ugyanis az illetménypótlékra jogosító munkaköröket a hivatali szervezet vezetőjének hatáskörébe utalta.
	Véleménye szerint a köztisztviselői törvényben foglalt illetménypótlék, amelynek kifizetéséhez a minisztérium konkrét támogatást adott az ÁNTSZ-ek részére, a kockázatnak kitett munkakörökben megoldja a problémát. A válaszát akkor elfogadtam, de az újabb panasz felhívta a figyelmemet arra, hogy a kémiai laboratóriumban dolgozók bérpótléka az egyes megyékben eltérően alakul. Nem segített ezen a szabályzat ajánlás sem, ami az Országos Tisztiorvosi Hivatal intézményeinél az illetménypótlék egységes szabályozását célozta. Az elszámolás alapját képező munkakörök között a kémiai labor nem szerepel.
	Az ügyben tájékoztatást kértem az országos tisztifőorvostól arra nézve, hogy milyen szakmai és jogi indokok lapján maradt ki az 1998. januárjában kiadott szabályzat ajánlásból a munkahelyi pótlékra jogosító munkakörök közül a kémiai laboratórium.
	Az országos tisztifőorvos válaszában arra hivatkozott, hogy a vegyi anyagokkal kapcsolatos heveny és idült egészségkárosodás esetlegesen fennálló kockázatai kiiktathatók, illetve a károsodás megelőzhető. Erre a munkáltatót a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény kötelezi is, a megelőzés lehetőségét is megjelöli: műszaki-légtechnikai pl. elszívó fülke, egyéni védelmi eszközök pl. védőkesztyű, légzésvédő, arcvédő stb. és ezek kombinációi. Az ÁNTSZ kémiai laboratóriumaiban  a vegyi anyagokkal folytatott tevékenység során a 26/1996. (VIII. 28.) NM. rendelet mellékletének 2. pontjában meghatározottak szerinti kockázatok a kémiai laboratóriumi méretekben és körülmények között folyó munka során nem állnak fenn. 
	Megkeresésemet követően tájékoztatást kért a megyei intézetektől a kémiai laboratóriumokban dolgozók pótlékát illetően. A jelentésekből megállapíthatóan hét olyan megyei intézet van, ahol a kémiai labor dolgozói  - hasonlóan a mikrobiológiai, ill. egyéb labor dolgozóihoz - valamilyen többlet-juttatásban részesülnek. E többlet-juttatásokat - két megye kivételével - nem az egészségkárosító kockázatok között végzett munkáért járó illetménykiegészítés jogcímén folyósítják, hanem egyéb jogcímeken. A többlet-juttatás megállapítását az érintett megyék többségében a dolgozókkal történt előzetes egyeztetések és megállapodások előzték meg, melyek során rögzítették, hogy a laboratóriumi tevékenység nem tekinthető egészségkárosító kockázatok között végzett munkának. Erre a megoldásra valószínűleg azért került sor, hogy a dolgozók bevonásával történjen az egészségkárosító kockázatok megítélése és a pereket elkerüljék. Az országos tisztifőorvos jelezte, hogy a közeljövőben szándékában áll megvizsgáltatni a különböző kifizetési jogcímek jogszerűségét és szükség esetén intézkedéseket tesz.
	A fentiekkel kapcsolatban a következő megállapításokat teszem:
	Elfogadom, hogy a vegyi anyagokkal kapcsolatos heveny és idült egészségkárosodás megelőzhető, de éppen a megelőzésre szolgáló eszközök, védőkesztyű, légzésvédő, arcvédő, stb. használata a munkavállaló számára fokozott megterhelést jelent. 
	A köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény szerint a köztisztviselő nem csak akkor jogosult illetménypótlékra, ha munkaideje nagyobb részében egészségkárosító kockázatnak  van kitéve, hanem akkor is, ha egészségének védelme csak olyan egyéni védőeszköz állandó vagy tartós használatával valósítható meg, amely számára fokozott megterhelést jelent. Feltehetően ezen a jogcímen kapják a pótlékot a kémiai laborban dolgozók ott, ahol az előzetes egyeztetések során rögzítették, hogy a tevékenység nem tekinthető egészségkárosító kockázatok között végzett munkának. Ezért nem tartom valószínűnek, hogy a pereket az említett előzetes egyeztetésekkel el lehet kerülni. A védőeszközök használata miatti fokozott megterhelés címén is megilletheti a köztisztviselőt az illetménypótlék. Meg kell állapítanom, hogy az  ÁNTSZ azon megyei intézeteinek gyakorlata, ahol a kémiai laboratóriumban dolgozók számára sem az egészségkárosító kockázatok, sem a fokozott megterhelés címén illetménypótlékot nem folyósítanak, a fent említett alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okoz.
	A Tisztifőorvos Asszony válaszában azt a reményét fejezte ki, hogy az április 1-én hatályba lépett 61/1999. (XII. 1.) EüM. rendelet végrehajtása során a szakemberek segítségével történő egészségkárosító kockázatok meghatározásával és becslésével a probléma megnyugtatóan rendeződik.  Tekintettel arra, hogy az említett jogszabály a biológiai tényezők hatásának kitett munkavállalók egészségének védelméről szól, feltehetően a kémiai laboratóriumok nem vagy nem teljes körűen vesznek részt a jogszabály által előírt és 2001. december 31. napjáig végrehajtandó felmérésben. Ebben az esetben a kémiai laborban dolgozók számára az új jogszabály ugyanúgy nem hozhat megoldást, mint a köztisztviselői törvény 1997. évi módosítása, és az ennek nyomán kiadott szabályzat ajánlás.
	Ezért felkérem az országos tisztifőorvost, hogy a közeljövően tervezett, a különböző kifizetési jogcímek vizsgálatakor vegye figyelembe a kémiai laboratóriumban dolgozók egészségkárosító kockázatain túl a védőeszközök használatával járó fokozott terhelést is, és az 1998. januárjában kiadott szabályzat ajánlást akként módosítsa, hogy az e területen dolgozók az ÁNTSZ valamennyi megyei intézetében illetménypótlékban részesüljenek.

Budapest, 2000. július 28.

Gönczöl Katalin