OBH 2777/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Tárgy: Nyomozó hatóság eljárása

Az eljárás megindulása:
	Panaszos hivatalomhoz intézett beadványában leírta, hogy elfogató parancs alapján 1997. december 20-án a BRFK XI. kerületi Rendőrkapitányságon előállították. A Pesti Központi Kerületi Bíróság ( továbbiakban: PKKB) a panaszossal szemben kiállított elfogató parancsot még ugyanazon a napon visszavonta, ennek ellenére 1998. január 4-én hajnalban panaszost, lakásán megjelenő rendőrök, ismételten megkísérelték előállítani. Panaszos bemutatta az elfogató parancsot visszavonó bírósági végzést, majd ez után az intézkedő rendőrök eltávoztak. A nyomozó hatóság megalázónak ítélt intézkedése ellen - az esetnek panaszos szomszédai is tanúi lehettek - panaszos a kerületi ügyészséghez fordult, panaszára azonban választ nem kapott.

A megállapított tényállás:
	Panaszos ellen a PKKB 1995 október 20-án elfogató parancsot bocsátott ki. Az elfogató parancs alapján a BRFK Közrendvédelmi Főosztály Bevetési Osztályának munkatársai panaszost 1997 december 20-án elfogták, és a BRFK XI. Kerületi Rendőrkapitányságra állították elő. A panaszos ellen kibocsátott elfogató parancsot a bírósági számítógépes nyilvántartás szerint 1998 január 5-én vonták vissza, ezért került sor 1998 január 4-én még egy rendőri intézkedésre, melynek célja szintén panaszos előállítása volt. Az elfogató parancs visszavonásáról tehát a nyomozó hatóság csak 1998 január 5-én szerzett tudomást, és azt 1998 január 13-án rögzítették a körözési nyilvántartásban. A panaszos birtokában lévő végzésen azonban az elfogató parancs visszavonásának dátuma 1997 december 20. A felmutatott végzést az intézkedő rendőrök elfogadták, panaszos előállításától elálltak. A január 4-ei intézkedés miatt panaszos által tett panaszt - a nyomozó hatóság nyilvántartása szerint - a BRFK Bevetési Osztályának vezetője kivizsgálta, és annak eredményéről 1998. február 19-én  panaszost tájékoztatta.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:
•	 A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

•	 A Rendőrségről szóló 19994. évi XXIV. tv.:
33. § (1) A rendőr a további intézkedés megtétele céljából elfogja és az illetékes hatóság elé állítja azt,
a) akit szándékos bűncselekmény elkövetésén tetten értek;
b) aki ellen külön törvény vagy nemzetközi szerződés alapján elfogatóparancsot adtak ki, vagy akinek személykörözésben az elfogását rendelték el;
c) akinek őrizetbe vételét, előzetes letartóztatását rendelték el, vagy akinek ideiglenes kényszergyógykezelését, illetőleg elmeállapotának megfigyelését rendelték el;
d) aki az őrizetbe vétel, az előzetes letartóztatás, a szabadságvesztés vagy az elzárás végrehajtása során megszökött, vagy a fogvatartás helyéről engedéllyel eltávozva oda nem tért vissza, illetőleg, aki az ideiglenes kényszergyógykezelés, az elmeállapotának megfigyelése, a kényszergyógykezelés, a kényszergyógyítás vagy a javítóintézeti nevelés alól magát kivonta;
e) akinek előállítását külön törvényben meghatározott feltételek alapján elrendelik.
(2) A rendőr a közbiztonság érdekében a hatóság vagy az illetékes szerv elé állíthatja azt,
a) aki a rendőr felszólítására nem tudja magát hitelt érdemlően igazolni, vagy az igazolást megtagadja;
b) aki bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható;
c) akitől bűncselekmény gyanúja vagy szabálysértés bizonyítása érdekében vizeletvétel vagy véralkohol-vizsgálat céljából vérvétel, valamint műtétnek nem minősülő módon egyéb mintavétel szükséges;
d) aki a szülői felügyelet vagy a gyámság, illetőleg az intézeti nevelés hatálya alól engedély nélkül kivonja magát;
e) aki a pártfogó felügyelet - külön törvényben meghatározott és a Rendőrség hatáskörébe tartozó - szabályait megszegi;
f) aki a szabálysértést az abbahagyásra irányuló felszólítás után is folytatja, illetőleg akivel szemben az eljárás azonnal lefolytatható, továbbá akitől tárgyi bizonyítási eszközt kell megszerezni, vagy elkobzás alá eső dolgot kell visszatartani;
g) akit eltűntként köröznek.
(3) A Rendőrség az előállítással a személyi szabadságot csak a szükséges ideig, de legfeljebb 8 órán át korlátozhatja. Ha az előállítás célja még nem valósult meg, indokolt esetben ezt az időtartamot a rendőri szerv vezetője egy alkalommal 4 órával meghosszabbíthatja. Az előállítás időtartamát a rendőri intézkedés kezdetétől kell számítani.
(4) Az előállítottat szóban vagy írásban az előállítás okáról tájékoztatni kell, és az előállítás időtartamáról részére igazolást kell kiállítani.

•	A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. tv.:
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(2) Nincs helye panasznak a feljelentés kiegészítése, valamint a nyomozó hatóság egyéb adatszerző tevékenysége során végzett eljárási cselekmények, a nyomozás elrendelése, a vádemelés, továbbá a bizonyítás körébe tartozó nyomozási cselekmények elrendelése és sorrendje miatt. Csak a sértett élhet panasszal a vádemelés mellőzése miatt.
(3) A hatóság határozata vagy intézkedése elleni panasznak - ha e törvény kivételt nem tesz - nincs halasztó hatálya. Kivételesen indokolt esetben a hatóság a határozat vagy az intézkedés végrehajtását a panasz elbírálásáig felfüggesztheti.
(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.
(5) Ha a hatóság a panasznak nem ad helyt, az iratokat huszonnégy órán belül a panasz elbírálására jogosult ügyésznek, illetőleg a felettes ügyésznek köteles nyilatkozatával együtt megküldeni. Az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a panaszt nyolc napon belül elbírálja.
(6) A panaszt akkor is el lehet utasítani, ha elkésett, vagy nem jogosulttól származik.
(7) A panasz elbírálásáról a panasztevőt - határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg megváltoztatása esetén pedig azokat is, akikkel a határozatot közölték - értesíteni kell.
(8) A panasz elbírálásából ki van zárva az, aki a panaszra okot adó határozatot hozta vagy jóváhagyta, illetőleg az intézkedést tette vagy elmulasztotta.

•	4. 11/1996 sz. ORFK utasítás:
46. A körözés visszavonására az eljáró szerv körözés visszavonásáról rendelkező határozata alapján kerülhet sor. A körözés visszavonására vonatkozó adatok nyilvántartásban való rögzítése a körözés-irányító szerv feladata.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos ellen kibocsátott elfogató parancsot a PKKB eljáró bírója 1997. december 20-án vonta vissza. A visszavonásról rendelkező végzést a jelenlegi bírósági gyakorlat szerint egy kézzel kitöltött formanyomtatvány formájában hozzák meg, amit a korábban kibocsátott elfogató paranccsal érintett személy azonnal kézhez is kap. A végzés legépelésére, számítógépes nyilvántartásba vételére csak később, esetleg hetek elteltével kerül sor. A formanyomtatvány formájában kiadott visszavonó végzést azonban, annak felmutatása esetén, bármely hatóság köteles elfogadni, függetlenül attól, hogy az szerepel-e a bírósági vagy belügyminisztériumi nyilvántartásban.
	Panaszos esetében az eljáró rendőrök a végzést annak felmutatásakor elfogadták, és az intézkedés folytatásától elálltak, így eljárásukkal jogsérelmet nem okoztak. Az ismételt előállítás megkezdése miatti panaszt az illetékes rendőri szerv vezetője kivizsgálta, és arról a panaszost tájékoztatta, így alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság a nyomozó hatóság panasszal kapcsolatos eljárásában sem állapítható meg.  Kérdés azonban, hogy az ismételt intézkedés megkezdésének okául szolgáló hatósági gyakorlat előidézhet-e alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot. Az elfogató parancsot visszavonó végzés legépelését és bírósági számítógépes rendszerbe vitelét követően hetek telhetnek el addig, míg az elfogató parancsot a belügyminisztériumi (rendőrségi) nyilvántartásból törlik. Az intézkedés megkezdésének oka jelen esetben is az volt, hogy a végzés meghozatala, és annak nyilvántartásba vétele között több hét telt el. 
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 29. § f) pontjának rendelkezése szerint az országgyűlési biztos a bíróság nyilvántartásba vételi gyakorlatát nem vizsgálhatja, ezért vizsgálatom csak a nyomozó hatóság ilyen irányú gyakorlatára terjedt ki. Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a nyomozó hatóság nyilvántartásba vételi eljárásának hosszadalmassága és az állampolgári jogok veszélyeztetése között csak közvetett az összefüggés, ez a közvetett kapcsolat azonban nem zárja ki annak lehetőségét, hogy az eljárás elhúzódása alkotmányos jog sérelméhez vezessen. Az alkotmányos jogok garantálása szempontjából tehát kiemelt jelentősége van a határozat meghozatala és a végrehajtásra köteles hatóság határozatról történő tudomásszerzése között eltelt időnek. Mindezek alapján felhívom a figyelmet a rendőrség körözési munkája törvényben való szabályozása szükségességére, ami nem csak az állampolgári jogok érvényesülése szempontjából jelentene garanciát, hanem a nyomozó hatóságok munkáját is megkönnyítené. A nyilvántartásba vétel határidejének szabályozásával ugyanis elkerülhetőek lennének egyes feleslegessé vált intézkedések, melyek más megoldandó feladatoktól vesznek el erőket.

Budapest, 2000. november 15.

Gönczöl Katalin