OBH 2762/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása
	A panaszos sérelmezte, hogy a Budapesti VI.-VII. kerületi Rendőrkapitányság megszüntette azt a nyomozást, melyet a lakása elvesztése miatt kezdeményezett. Szerinte a rendőrség meg sem kísérelte a bűncselekmény elkövetésének bizonyítékait maradéktalanul beszerezni, a tényállást kétséget kizáró módon megállapítani.
	A beadvány tartalmazta azt is, hogy a panaszost - tudta nélkül - valaki egy Budapest XIV. kerületi lakásba bejelentette. A lakásbejelentő másolatán lévő aláírást azonban nem ismerte el sajátjának. Emiatt feljelentést kívánt tenni a VI.-VII. kerületi Rendőrkapitányságon, de feljelentését nem foglalták írásba, hanem tovább küldték a XIV. kerületi kapitányságra.
	A panasz alapján felmerült a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz, valamint a kérelem vagy panasz előterjesztéshez való jog sérelmének gyanúja. Ezért vizsgálatot rendeltem el. Ennek során vizsgálatra kértem fel a Budapesti Rendőr-főkapitányság vezetőjét.

Érintett alkotmányos jogok
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § /1/ bek.).
Kérelem vagy panasz előterjesztéshez való jog (Alk. 64. §).

A vizsgálat megállapításai
	A Budapesti Rendőr-főkapitányság vezetője arról tájékoztatott, hogy a panaszos 1998. január 12-én tett büntető feljelentést a Budapesti VI.-VII. kerületi Rendőrkapitányságon azért, mert a részére kiutalt Budapest VI. kerületi önkormányzati lakást, ismeretlen személyek, megtévesztéssel elcserélték és őt egy általa nem ismert, XIV. kerületi lakcímre bejelentették. Feljelentésében megjelölte azt a személyt, aki kezdeményezte és azt is, aki bonyolította a cserét.
	A feljelentés alapján a nyomozó hatóság feljelentés kiegészítést rendelt el. Az eljáró rendőri szerv a nyomozást a 146-186/1998. bü. számú, 1998. január 28-án kelt határozatában - bűncselekmény hiányában - megtagadta. A határozatot azonban a feljelentőnek (panaszosnak) nem tudta kézbesíteni a rendőrség, mivel a feljelentésben állandó lakcímként megjelölt lakásába más költözött, egyéb címet, tartózkodási helyet pedig nem adott meg. Végül - több hónap eltelte után - a feljelentő a nyomozást megtagadó határozatról tudomást szerzett, ami ellen 1998. július 15-én panasszal élt a Budapesti VI. és VII. kerületi Ügyészségen. Az ügyészség 1998. július 28-án kelt B. VI. 1409/1998/1. számú határozatában a panasznak helyt adott, a nyomozást megtagadó határozatot hatályon kívül helyezte és elrendelte a nyomozást. A nyomozás során a rendőri szerv felkutatta és kihallgatta az 1996. január 15-én megkötött lakáscserénél jelen volt valamennyi ismert személyazonosságú személyt, majd őket az ellentmondások feloldása céljából a feljelentővel szembesítették. Ezen kívül igazságügyi írásszakértői véleményt is beszereztek. A szakértő véleményében valószínűsítette, hogy a lakáscsere szerződésen szereplő névaláírás a feljelentőtől származik. Megállapította viszont, hogy a feljelentő adataival 1996. május 8-án kitöltött és benyújtott lakcímbejelentő lapon lévő névaláírás nem tőle származik. Végül - tekintettel arra, hogy a lakáscserével összefüggésben nem történt bűncselekmény, a bejelentő lapot aláíró, ismeretlen elkövető kilétét pedig nem lehetett megállapítani - a nyomozó hatóság 1998. november 30-án megszüntette a nyomozást.

	A nyomozati iratokból a főkapitány megállapította, hogy a nyomozás az okirattal visszaélés körülményeinek tisztázására nem tért ki. Ezen bűncselekmény elévülési ideje azonban a Btk. 33. § (1) bekezdés b) pontja alapján, mely így szól: "A büntethetőség elévül ... b) ... a büntetési tétel felső határának megfelelő idő, de legalább három év elteltével." - figyelemmel a Btk. 277. § (1) bekezdésére is, ami szerint: "Aki olyan közokiratot, amely nem vagy nem kizárólag a sajátja, mástól, ennek beleegyezése nélkül, jogtalanul megszerez, vagy azt megsemmisíti, megrongálja vagy eltitkolja, vétséget követ el és két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő." - három év, azaz az elkövető büntethetősége 1999. május 8-án megszűnt. Ezért a főkapitány a nyomozás továbbfolytatására és az elmaradt nyomozati cselekmények foganatosítására nem adott utasítást.
	A budapesti rendőrfőkapitány álláspontja szerint a panaszos és a cserepartnere között létrejött lakáscsere szerződés tárgyában végzett nyomozás hiányos volt abból a szempontból, hogy a nyomozó hatóság nem kísérelte meg felkutatni azt a két személyt, akit a feljelentő feljelentésében megjelölt a csere kezdeményezőjeként, illetve bonyolítójaként. Nem tárta fel azt sem, hogy a bejelentőlapon megjelölt lakcím valós-e vagy fiktív és, hogy a lakásban ki lakik. Nem vizsgálta továbbá, hogy a feljelentőnek a Budapest, XIV. kerületi lakcímre történt bejelentése hátterében lakáscsere állt-e vagy nem. Ezen hiányosságokra figyelemmel a főkapitány utasította a Budapesti VI.-VII. kerületi rendőrkapitányt, hogy konzultáljon az illetékes kerületi ügyészség vezetőjével és, ha indokolt rendelje el az ügyben a nyomozás továbbfolytatását. Az ügyészséggel történt egyeztetés eredményeként a kerületi rendőrkapitány 2000. január 21-én hatályon kívül helyezte a 146-186/1998. számú nyomozást megszüntető határozatot és elrendelte a nyomozás továbbfolytatását.
	A főkapitány tájékoztatását elfogadtam. Megállapítottam, hogy a Budapesti VI.-VII. kerületi Rendőrkapitányság ügyben eljáró nyomozója, valamint annak parancsnoka megsértették a jogállamiság és a jogbiztonság követelményét, valamint a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos jogot figyelemmel arra is, hogy a feljelentőnek jogos érdeke volt a sérelmére elkövetett bűncselekmény feltárása és a bűncselekmény elkövetőjének felkutatása. Az alkotmányos visszásságot az okozta, hogy az ügy előadója és felügyeletét ellátó parancsnoka a nyomozást nem terjesztették ki az okirattal visszaélés körülményeinek tisztázására, vagyis nem voltak figyelemmel a büntetőeljárásról szóló törvény 16. §-a azon rendelkezésére, mely szerint: "(1) A nyomozó hatóságok feladata ... a bűncselekmények elkövetőinek felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekmények elvégzése."  Az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megállapítása ellenére a nyomozást megszüntető határozat felülvizsgálatára, hatályon kívül helyezésére, a nyomozás továbbfolytatásának esetleges elrendelésére ajánlást nem teszek, mivel a bűncselekmény elkövetőjének büntethetősége 1999. május 8-án megszűnt.
	A büntetőeljárásról szóló törvény 5. § (1) bekezdése szerint: "A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették." A törvény ezen rendelkezésére figyelemmel megállapítottam, hogy a VI.-VII. kerületi rendőrkapitányság ügyintézője azzal, hogy a panaszos által kezdeményezett büntetőeljárás során nem derítette fel kellően a tényállást, nem kutatta fel azokat a személyeket, akik a feljelentő szerint a lakáscserében közreműködtek, nem tárta fel, hogy a bejelentőlapon megjelölt lakcím valós-e és, hogy a lakásban ki lakik, végül nem vizsgálta a feljelentőnek a Budapest, XIV. kerületi lakcímre történt bejelentése körülményeit, a nyomozást irányító parancsnok pedig azzal, hogy a felsorolt nyomozási cselekmények elvégzésére nem adott utasítást - a panaszos azon érdekére is tekintettel, hogy feljelentése alapján az eljáró hatóság tegyen meg mindent a tényállás alapos és hiánytalan felderítése, a bűncselekmény elkövetőjének felelősségre vonása érdekében - ugyancsak a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével és a tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatban okoztak visszásságot. Mivel a budapesti rendőrfőkapitány utasítására a kerületi kapitányság vezetője ezen hiányosságok megszüntetése érdekében elrendelte a nyomozás továbbfolytatását, ajánlással ezzel összefüggésben sem élek.
	A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény (továbbiakban: Hszt.) 119. § (1) bekezdése szerint "Fegyelemsértést követ el, és fegyelmi eljárás keretében felelősségre kell vonni a hivatásos állomány tagját, ha a szolgálati viszonnyal kapcsolatos kötelezettségét vétkesen megszegi." A vizsgálatom során megállapított alkotmányos visszásságokat okozó nyomozóval és parancsnokával szemben tehát fegyelmi eljárás elrendelésének kezdeményezése lenne megalapozott. Tekintettel azonban arra, hogy a Hszt. 122. §-a azt is kimondja, hogy "Elévülés miatt nem indítható fegyelmi eljárás, ha a) a fegyelemsértés elkövetése óta 1 év, ... eltelt." - már pedig a szóban forgó ügyben ez a jogszabályi előírás bekövetkezett - ajánlást emiatt sem teszek. A hasonló jellegű mulasztások jövőbeni elkerülése érdekében szükségesnek tartom azonban, hogy - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdésére hivatkozva - felkérjem a budapesti rendőrfőkapitányt, hogy hívja fel az alárendeltségében működő nyomozó hatóságok állományának figyelmét a jogszabályoknak megfelelő eljárási rend maradéktalan betartására.

Budapest, 2000. április 11.

Gönczöl Katalin