OBH 2648/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása
	A panaszos az adatvédelmi biztoshoz előterjesztett beadványában - egyebek mellett - sérelmezte, hogy a Nagykanizsai Rendőrkapitányság nyomozói 1998. január 26-án halaszthatatlan nyomozási cselekményként foganatosítottak lakásában házkutatást. 
	A panasz alapján felmerült a jogállamiságból fakadó jogbiztonság és a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja. Ezért vizsgálatot rendeltem el. Vizsgálatom során az adatvédelmi biztostól iratokat szereztem be, valamint telefonon bekértem a Nagykanizsai Rendőrkapitányság vezetőjétől az üggyel kapcsolatos fegyelmi határozatot.

Érintett alkotmányos jogok
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § /1/ bek.). 

Alkalmazott jogszabályok
A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (továbbiakban: Be.)
103. § (1) Ház, lakás, egyéb helyiség vagy azokhoz tartozó bekerített hely, továbbá jármű átkutatásának a hatóság határozata alapján akkor van helye, ha alaposan feltehető, hogy az a bűncselekmény elkövetőjének kézrekerítésére, a bűncselekmény nyomainak felderítésére vagy tárgyi bizonyítási eszköz megtalálására vezet.
(2) A házkutatást rendszerint az érdekelt jelenlétében kell elvégezni; megkezdése előtt közölni kell vele a házkutatást elrendelő határozatot és fel kell őt szólítani, hogy a keresett tárgyat önként adja elő. Ha az érdekelt távol van és megbízottja sincs, érdekeinek védelmére a hatóság képviselőt rendel ki.
(3) Házkutatás a hatóság határozata nélkül akkor tartható meg, ha
a) a késedelem az intézkedés eredményességét veszélyezteti,
b) a tettenért elkövető megszökött,
c) olyan terheltet kell kézrekeríteni, akinek az előzetes letartóztatását rendelték el,
d) a házkutatás bűncselekmény megakadályozása céljából szükséges.

130. § (1) Nyomozásnak - a halaszthatatlan nyomozási cselekmények kivételével - a nyomozó hatóság vagy az ügyész határozata alapján van helye. A határozatnak csak rendelkező része és keltezése van.
(2) A nyomozás elrendelése előtt halaszthatatlan nyomozási cselekményeknek van helye, ha a késedelem veszéllyel jár, így különösen a megkezdett bűncselekmény befejezésének, újabb bűncselekmény elkövetésének, az elkövető elrejtőzésének, a bizonyítékok eltüntetésének vagy megsemmisítésének megakadályozása érdekében. Előzetes letartóztatás, ideiglenes kényszergyógykezelés és lakhelyelhagyási tilalom azonban nem rendelhető el.
(3) Halaszthatatlan nyomozási cselekmény esetén a nyomozást utólag el kell rendelni, kivéve, ha a nyomozás megszüntetésének van helye.
(4) A nyomozás elrendeléséről az ügyészt értesíteni kell.

A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény (továbbiakban: Hszt.)
119. § (1) Fegyelemsértést követ el, és fegyelmi eljárás keretében felelősségre kell vonni a hivatásos állomány tagját, ha a szolgálati viszonnyal kapcsolatos kötelezettségét vétkesen megszegi.

(2) A fegyveres erők, a rendőrség, a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok és a büntetés-végrehajtási szervezet hivatásos állományú tagja olyan szabálysértésének elbírálására, amelyet a szolgálati helyen vagy a szolgálattal összefüggésben követett el, a fegyelmi eljárás szabályait kell alkalmazni.

120. § (1) A fenyítés célja a szolgálati rend és fegyelem védelme, az elkövetőnek és másoknak a fegyelemsértéstől való visszatartása.
(2) A fenyítés mellőzhető, ha a fegyelemsértés olyan csekély súlyú, hogy - figyelembe véve a fegyelemsértőnek a magatartását és a szolgálati rendhez való viszonyát - az (1) bekezdésben meghatározott cél figyelmeztetéssel is elérhető.

123. § (1) A hivatásos állomány tagjával szemben a következő fenyítések alkalmazhatók:
a) feddés,
b) megrovás,
c) pénzbírság,
d) egy fizetési fokozattal 1 évre való visszavetés,
e) a soron következő rendfokozatba való előléptetés várakozási idejének 6 hónaptól 2 évig terjedő meghosszabbítása,
f) eggyel alacsonyabb rendfokozatba 6 hónaptól 2 évig történő visszavetés,
g) alacsonyabb szolgálati beosztásba helyezés,
h) a szolgálati viszony megszüntetése,
i) lefokozás.

A bűnügyek rendőrségi nyomozásáról szóló 40/1997. számú BM Utasítás (továbbiakban: NYUT.)
107. Házkutatásra a Be. 103. §-ának (1) bekezdésében meghatározott esetekben kerülhet sor. A jármű átkutatására is a házkutatás szabályait kell alkalmazni.

108. Házkutatás határozat nélkül csak a Be. 103. §-ának (3) bekezdésében meghatározott esetekben tartható. Ezekben az esetekben a házkutatást bármely nyomozó szerv végrehajthatja.

A vizsgálat megállapításai
	Az adatvédelmi biztos által rendelkezésemre bocsátott iratokból megállapítottam, hogy a Nagykanizsai Rendőrkapitányság 2433/1997. bü. szám alatt büntetőeljárást folytatott a panaszos és társa ellen magánokirat-hamisítás, valamint más bűncselekmények elkövetése alapos gyanúja miatt. Ennek során a nyomozók 1998. január 26-án halaszthatatlan nyomozási cselekményként házkutatást foganatosítottak a panaszos lakásában és lefoglalták az 56-os Szövetség Zala Megyei Szervezetének nyilvántartását, továbbá egyéb iratait.
	Megállapítottam azt is, hogy az adatvédelmi biztos megkeresése alapján a Nagykanizsai Rendőrkapitányság vezetője felülvizsgálta a szóban forgó, akkor még folyamatban lévő nyomozás iratait. A felülvizsgálat eredményeként a panaszos által sérelmezett házkutatást jogosnak, de a házkutatás halaszthatatlan nyomozási cselekményként való foganatosítását szabálytalannak minősítette. Ezért az ügy előadójával szemben fegyelmi eljárást folytatott. 
	A kapitányság vezetője - kérésemre - megküldte az 5/1998. Fe. számú, 1998. április 30-án kelt, fegyelmi fenyítés kiszabásáról szóló határozatát. A határozat szerint  a Nagykanizsai Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztály állományába tartozó, vizsgáló beosztásban lévő rendőrtisztet - a Hszt. 123. § (1) bek. a./ pontja szerinti - feddés fenyítéssel sújtotta. 

A határozat indokolásában szerepel, hogy a 2433/1997. bü. számú ügyben a vizsgáló gyanúsítottként kihallgatta a panaszost, majd - a kihallgatás után - a NYUT. rendelkezéseivel ellentétesen, szabálytalanul, halaszthatatlan nyomozati cselekményként házkutatást tartott a panaszos (gyanúsított) lakásában. A fenyítés kiszabásánál a kapitányság vezetője enyhítő körülményként értékelte az ügy előadójának kifogástalan, lelkiismeretes szakmai munkáját, valamint azt, hogy a vizsgálati munkában szükséges ismeretekkel és jártassággal még nem rendelkezett. Súlyosbító körülményt nem észlelt a kapitány határozata meghozatalakor. A fegyelmi határozatot az ügyintézővel 1998. május 4-én ismertették, ellene panasszal nem élt. 
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a Nagykanizsai Rendőrkapitányságon 2433/1997. bü. szám alatt folyamatban volt ügy előadója a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljárással összefüggésben - tekintettel a gyanúsítottnak (panaszosnak) az ártatlanság vélelméhez fűződő jogos érdekére is -  alkotmányos visszásságot okozott azzal, hogy a házkutatást nem a Be. 103. és 130. §-aiban, valamint a NYUT. 107. és 108. pontjaiban meghatározottak szem előtt tartásával végezte, vagyis már elrendelt, folyamatban lévő nyomozásban a házkutatást halaszthatatlan nyomozati cselekményként foganatosította. Különösen nem volt figyelemmel az ügyintéző a Be. 130. § (2) bekezdésében előírtakra, mely szerint: "A nyomozás elrendelése előtt halaszthatatlan nyomozási cselekményeknek van helye, ha a késedelem veszéllyel jár, így különösen a megkezdett bűncselekmény befejezésének, újabb bűncselekmény elkövetésének, az elkövető elrejtőzésének, a bizonyítékok eltüntetésének vagy megsemmisítésének megakadályozása érdekében. Előzetes letartóztatás, ideiglenes kényszergyógykezelés és lakhelyelhagyási tilalom azonban nem rendelhető el." Ezek a feltételek a panaszos ellen folyamatban volt nyomozás során nem álltak fenn, tehát nem lehetett volna alkalmazni a halaszthatatlan nyomozási cselekményre vonatkozó szabályokat. 
	A megállapított alkotmányos visszásság ellenére ajánlást nem tettem, ugyanis elegendőnek és megfelelőnek tartottam a nagykanizsai rendőrkapitány azon intézkedését, mely szerint a szóban forgó bűnügy előadóját - a Hszt. vonatkozó rendelkezései alapján - feddés fenyítésben részesítette.
	Szükségesnek tartottam annak megvilágítását is, hogy miért fogadtam el a kapitányság vezetőjének azt az álláspontját, mely szerint a panaszos által sérelmezett házkutatás jogos volt. 
	A házkutatás jogosságát azért nem vitattam, mert a nyomozó hatóságok (rendőrség, ügyészség) szabadon döntenek arról, hogy az általuk folytatott büntetőeljárásokban a bizonyítékokat hogyan, milyen bizonyítási eszköz (okirat, tanú kihallgatás, házkutatás, lefoglalás, stb.) útján szerzik be és a bizonyítékok felhasználásáról is szabadon döntenek. Ebben őket csak az köti, hogy a bizonyításra váró tényállás szempontjából mi a jelentős adat, vagy tény. Tekintettel arra, hogy az országgyűlési biztos nem büntetőügyekben eljáró hatóság, nincs lehetősége arra, hogy meghatározza a nyomozó hatóságok számára vagy a nyomozó hatóságok helyett a Be-ben biztosított bizonyítási eszközök igénybevételének sorrendjét, időpontját és azt, hogy melyik bizonyítási eszközt alkalmazzák. A nyomozó hatóságok helyett a bizonyítékokat sem mérlegelheti. A nyomozó hatóságok mérlegelési jogköre természetesen nem korlátlan. Alkotmányossági probléma akkor merül fel a mérlegeléssel összefüggésben, ha azok gyakorlása alkotmányos elveket vagy jogokat sért. A vizsgált ügyben azonban ilyen jogsérelem nem merült fel.
	
	Tekintettel arra, hogy vizsgálatom során olyan alkotmányos emberi joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, melynek orvoslása érdekében ajánlást kellett volna tennem, a vizsgálatot ajánlás nélkül befejeztem. Megállapításaimról - a jelentés megküldésével - tájékoztatom a panaszost, a Nagykanizsai Rendőrkapitányság vezetőjét és a jelentést megküldöm az Országos Rendőr-főkapitányság vezetőjének, valamint az adatvédelmi biztosnak.

Budapest, 1999. november 17.

Gönczöl Katalin