OBH 2506/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában a Heves Megyei Rendőr-főkapitányság munkatársainak eljárását sérelmezte. Tanúként szerepelt egy ügyben, ennek ellenére a rendőrség a panaszos feleségének Ukrajnában élő szüleit is háborgatta, mert a panaszosra vonatkozó, terhelő adatok utáni érdeklődéssel fordult az ottani rendőri szervekhez.
	Az ügyben tájékoztatást kértem a Heves Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjétől
a kapott válasz alapján a vizsgálat elrendelését hatáskör hiányában mellőztem.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonság elve, tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bek.) 

Alkalmazott jogszabályok:
1993. évi LIX. tv. az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról  
	16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
	17. § (1) Az országgyűlési biztos a hozzá benyújtott beadványt - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - köteles megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést - e törvény keretei között - maga választja meg.
	(4) Ha az ügyben jogerős határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.

A vizsgálat megállapításai:
	A Heves Megyei Rendőr-főkapitányság kiterjedt nyomozást folytatott a Lánchíd 2000 néven közismertté vált, nagyszabású csalási ügyben. A vizsgálat során 1995-től a panaszost tanúként hallgatták ki az ügyben, ugyanis az ő vállalkozása szállított számítógépes programot a csalással gyanúsított cég részére.
	A panaszos 1998. április 10-én felesége szüleihez Ukrajnába utazott, ahol arról értesült, hogy a helyi rendőrség képviselője közvetlenül a panaszos érkezése elött felkereste a szülőket és a panaszos esetleges bűnözői kapcsolatairól, az általa elkövetett bűncselekményekről kérdezgette. A következő napon a panaszos apósa jó kapcsolatai révén megtudta a rendőrségtől, hogy az érdeklődés Magyarországról érkezett.
	Megkeresésemre a Heves Megyei Rendőr-főkapitányság vezetője tájékoztatott, hogy a fentiekre vonatkozó panasz hozzá is megérkezett. Miután a panasz tartalma  bűncselekményre utalt, haladéktalanul felvették a kapcsolatot  az ügyben hatáskörrel rendelkező Heves Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatallal. A megbeszélés során kiderült, hogy a beadvány oda is megérkezett, és az ügy vizsgálatát a nyomozó hivatal végzi el. A főkapitány tájékoztatása szerint a nyomozó hivatal a kivizsgálás eredményeként a nyomozást 1998. május 4-én bűncselekmény hiányában megtagadta, a határozat egy példányát a panaszosnak megküldte.
	Fentiekre tekintettel  vizsgálatot hatáskör hiányában nem folytattam. Az 1993. évi LIX. törvény  idézett rendelkezése szerint az  országgyűlési biztoshoz akkor lehet fordulni, ha a sérelmet szenvedő a jogorvoslati lehetőségeit kimerítette, vagy azt nem biztosították részére. A panaszos esetében erről nincs szó, a hozzám intézett beadványával egyidőben  fordult a hatáskörrel rendelkező ügyészi szervhez. Ez időpontban a jogorvoslat kérdése még fel sem merülhetett.
	Nem rendelkezem  adatokkal arra vonatkozóan, hogy a panaszos a nyomozást megtagadó ügyészségi határozat ellen élt-e jogorvoslati jogával vagy sem, tényként kezelem viszont azt, hogy újabb beadvánnyal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához nem fordult. Erre tekintettel vélelmezem, hogy az ügyészségi döntést / vagy döntéseket / elfogadta, tudomásul vette.
	Mindezek alapján eljárásomat lezártam.

Budapest, 2000. április 16.

Gönczöl Katalin