OBH 2454/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Vizsgálatvezető: dr. Valach Adrien

Az időskorúakat ápoló-gondozó otthonokban élő személyek emberi és állampolgári jogai érvényesülésének helyzete

I. Az eljárás megindulása

Az elmúlt évtizedekben - a közegészségügyi állapotok javulásának köszönhetően is - folyamatosan emelkedik a születéskor várható átlagos élettartam, és ennek következtében  a lakosság körében növekszik az időskorúak aránya. A KSH adatai szerint a századfordulón a lakosság alig több, mint 7 százaléka, 1960-ban már közel 14 százaléka és 1996-ban majdnem 20 százaléka volt hatvan évnél idősebb.

Ez a helyzet számos új szociális és egészségügyi ellátási problémát vet fel. Így például a szociális ellátások területén megnövekedett az igény a tartós bentlakást nyújtó,  időseket ápoló otthoni ellátások iránt. Míg 1990-ben 22.661 férőhelyen gondoztak időskorúakat, 1996-ban  már 371 időseket ápoló-gondozó otthonban összesen 32.585 volt az engedélyezett férőhelyszám és 98,8 százalékos (32.206 személy) a férőhelykihasználás. A nyilvántartások szerint ugyanakkor 7212 személy várt elhelyezésre, közöttük 2472 személy már egy évnél hosszabb ideje várakozott. 1996-ban a hatvanadik életévét betöltött lakosságnak megközelítőleg 1,6 százaléka élt időseket ápoló-gondozó otthonokban.

Az 1990-es évekig az időseket gondozó szociális otthonok szinte kizárólag állami, pontosabban tanácsi, illetőleg önkormányzati fenntartásban működtek. 1996-ban az otthonoknak már csak 67 százaléka volt önkormányzati fenntartású, 22 százalékát egyházi szervek, 3-5 százalékát pedig alapítványok, magánvállalkozók, egyesületek tartották fenn. 1997. január 1-jétől az otthonok működése - fenntartótól függetlenül - engedélyhez kötött.

Az időseket ápoló-gondozó otthonokban élő személyek emberi és állampolgári jogainak helyzetét feltáró átfogó vizsgálatot az intézményi elhelyezés iránti növekvő igény, a jogi feltételek közelmúltban történt újraszabályozása, valamint a fenntartói körben bekövetkezett változások indokolták. A hivatal működésének megkezdésétől - a vizsgálat megindításáig - összesen 13 olyan panasz érkezett, amelyben idős otthoni ellátást kifogásoltak. Ezek közül 4 beadvány vizsgálattal zárult le, és a panaszok megalapozottak voltak.

A vizsgálat előkészítése 1998 első felében kezdődött. A jog, a szociológia és az orvostudomány szakmai szempontjait ötvöző, azonban kizárólag emberi jogi megközelítésű vizsgálat összesen hét intézményre, ezen belül tíz egységre (székhelyre és telephelyre) terjedt ki. Az intézmények kiválasztása - a minél szélesebb körű vizsgálódás érdekében - több kritérium alapján történt. A fenntartók különbözősége alapján került a vizsgálat körébe egy-egy fővárosi önkormányzati, megyei önkormányzati, megyei jogú városi önkormányzati és települési önkormányzati fenntartású, valamint egyház, alapítvány és magánvállalkozás (közhasznú társaság) által működtetett otthon. További szempont a főváros-vidék, illetőleg az ország régiói közötti eltérő gazdasági fejlettség volt. Ennek alapján választottunk fővárosi, főváros környéki,  délkelet-magyarországi, észak-magyarországi, nyugat-dunántúli és dél-dunántúli helyszíneket. Szempont volt még az otthon nagysága is. A megvizsgált legkisebb otthon 60 férőhellyel, a legnagyobb pedig 480 férőhellyel működik. Az ismertetettek miatt választottuk ki a budapesti  Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon KHT-t, a pilisvörösvári Szent Erzsébet Otthont, Pécs Megyei Jogú Város Integrált Szociális Intézményét, az ózdi Időskorúak Otthonát, a Nyugdíjasok Acsádi Otthonát, a gyulai Segítő Kezek Alapítvány Idősek Otthonát és a Fővárosi Önkormányzat Budapest, Virág Benedek utcai Idősek Otthonát. A vizsgálat 1566 gondozottra terjedt ki, ami az időseket ápoló-gondozó otthonokban ápolt személyek  mintegy 5 százalékát jelenti.

A vizsgálat  magában foglalta a helyszíni bejárást,  az ellátás tárgyi és személyi feltételeinek áttekintését, dokumentumok elemzését és interjúk készítését. A helyszíni vizsgálat előzetes bejelentés nélkül történt és intézményenként két-két napig tartott. A vizsgálat minden helyszínen azonos szempontrendszer alapján valósult meg. Átfogta az otthon működési körülményeit, az intézményi jogviszony létrejöttét és megszűnését, az otthon által nyújtott ellátásokat és szolgáltatásokat, a gondozottakkal való bánásmódot, a magatartási szabályokat, érdekvédelmet és külső kapcsolatokat. A vizsgálat megállapításainak a rögzítése az otthonok különbözősége szerint eltérő. Több telephely esetében ugyanis az egész intézményre vonatkozó megállapítások után következnek külön-külön az egyes telephelyek sajátosságai. Amennyiben viszont a székhely és a telephely működése között kevés különbség volt, csak ezen eltéréseket állapítja meg a jelentés.

A vizsgálatban az OBH következő munkatársai és külső szakértői vettek részt:

Dr. Borza Bea			jogász (OBH) 
Dr. Kereszty Gáborné		orvos
Dr. Széman Zsuzsa		szociológus
Dr. Valach Adrien 		jogász-közgazdász (OBH)
Dr. Zséger Barbara		jogász (OBH).

A vizsgálatot dr. Valach Adrien vezette.

Az időseket ápoló-gondozó otthonokban élő személyek alkotmányos emberi jogai megvalósulásának, illetve ezen jogok érvényesülésének helyzetét feltáró hivatalból indított vizsgálat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdésében foglalt felhatalmazáson alapult.

II. A vizsgált alkotmányos jogok

1. A tulajdonhoz való jog: "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot." [Alkotmány 13. § (1) bek.]

2. A házasság és a család védelméhez való jog: " A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét." [Alkotmány 15. §]

3. Az egészséges környezethez való jog: "A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez." [Alkotmány 18. §]

4. Az élethez és emberi méltósághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani." [Alkotmány 54. § (1) bek.]
"Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni." [Alkotmány 54. § (2) bek.]

5. A szabadsághoz és személyi biztonsághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani." [Alkotmány 55. § (1) bek.]

6. A jogorvoslathoz való jog: "A Magyar Köztársaságban a törvényekben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti." [Alkotmány 57. § (5) bek.]

7. A szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához fűződő jog: "Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga, beleértve a lakóhely vagy az ország elhagyásához való jogot is." [Alkotmány 58. § (1) bek.]

8. A magántitokhoz és a személyes adatok védelméhez való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jóhírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a magántitok és személyes adatok védelméhez való jog." [Alkotmány 59. § (1) bek.]

9. A gondolat, a lelkiismeret és vallás szabadságához fűződő jog: " A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a gondolat, a lelkiismeret és a vallás szabadságára." [Alkotmány 60. § (1) bek.]
"Ez a jog magában foglalja a vallás vagy más lelkiismereti meggyőződés szabad megválasztását vagy elfogadását, és azt a szabadságot, hogy vallását és meggyőződését mindenki vallásos cselekmények, szertartások útján vagy egyéb módon akár egyénileg, akár másokkal együttesen nyilvánosan vagy magánkörben kinyilváníthassa vagy kinyilvánítását mellőzze, gyakorolhassa vagy taníthassa." [Alkotmány 60. § (2) bek.]

 10. A kérelemhez és panaszhoz való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé." [Alkotmány 64. §]

11. A diszkrimináció tilalma: „A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni vagy születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül." [Alkotmány 70/A. § (1) bek.]
"A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését céltó intézkedésekkel is segíti." [Alkotmány 70/A. § (3) bek.]

12. A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog: "A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez." [Alkotmány 70/D. § (1) bek.]
"Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és természetes környezet védelmével valósítja meg." [Alkotmány 70/D. § (2) bek.]

13. A szociális biztonsághoz és ellátáshoz való jog: "A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak." [Alkotmány 70/E. § (1) bek.]
"A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg." [Alkotmány 70/E. § (2) bek.]

A vizsgálatban alkalmazott jogszabályi rendelkezéseket a melléklet tartalmazza.

III. A vizsgálat megállapításai

1. Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon Közhasznú Társaság
(Budapest, XIII. Hajdú utca 46. és XXIII. Felső Duna sor 26-28.)

A vizsgálat ideje: 1998. április 23-24.

Az intézmény általános jellemzői

Az Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon 1991-ben betéti társasági formában jött létre, házi betegápolási célra. Két magánszemély alapította. Az egyik alapító a vizsgálat idején a társaság ügyvezető igazgatója, egyben az otthon vezetője és kilencven százalékban tulajdonosa volt. Az egyik első olyan magánvállalkozás volt az országban, amely szociális ellátást nyújtott és már 1991-től - egyedi elbírálás alapján a Népjóléti Minisztériumtól - állami támogatást kapott. A betéti társaság először korlátolt felelősségű társasággá, majd 1995. január 1-jétől közhasznú társasággá (a továbbiakban: KHT) alakult. A közhasznú szervezetekről szóló 1997. évi CLVI. törvény hatályba lépését követően - éppen a vizsgálat időszakában - kérték a kiemelt közhasznú fokozat szerinti nyilvántartásba vételt.

A KHT és jogelődjei 1998-ig több telephelyen, a vizsgálat idején két részlegben működtek: Budapesten a XIII. kerület Hajdú utca 46. és a XXIII. kerület Felső Duna sor 26-28. szám alatt, bérelt, illetőleg kincstári tulajdonban álló, ingyenesen használt épületekben.

Az 1995. január 1-jén keltezett társasági szerződés a KHT közhasznú tevékenységét a következőképpen határozta meg: szociális ellátás szállásnyújtással, szociális ellátás szállásnyújtás nélkül, fekvőbetegek gyógyintézeti ellátása, járó betegek orvosi ellátása, egyéb humán egészségügyi tevékenység. Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala 1998. január 30-án, a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény működésének engedélyezéséről szóló 161/1996. (XI.7.) Kormányrendeletre hivatkozással 150 időskorú és 100 pszichiátriai beteg ápolására, gondozására adott határozatlan időre szóló működési engedélyt. Az engedélyezett létszámból a Hajdú utcai otthonban 100 időskorú és 100 pszichiátriai beteg ápolása, gondozása valósul meg, a Felső Duna sori épület pedig 50 férőhellyel - az ügyvezetőtől kapott tájékoztatás szerint - az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat nyújtó, ún. emelt szintű idősek otthonaként működik.

A vizsgálat idején a - két telephelyre összesen - megállapított dolgozói létszám 112 fő, melyből betöltetlen álláshely 10 volt. A KHT 73 szakdolgozót foglalkoztatott, ami az idős otthonok tekintetében 1998. december 31-éig előírt időarányos követelménynek megfelel. A KHT azonban nem foglalkoztatott gyógytornászt, szociális munkást és a 200 férőhelyes Hajdú utcai otthon vonatkozásában előírt mentálhigiénés csoportot sem. A pszichiátriai otthoni ellátáshoz előírt - legalább 24 fős - elmeszakápolói létszámnak is csupán töredékét, 4-5 főt alkalmaztak. Az intézmény vezetője jogi egyetemi és egészségügyi menedzseri, az intézetvezetői feladatot ellátó főnővér pedig szülésznői szakképesítéssel rendelkezik. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozóknak mintegy 60 százaléka rendelkezett az előírt szakképzettséggel.

A KHT bevételei - a kapott tájékoztatás szerint - két nagy részre oszthatók, a mintegy egyharmadot jelentő állami normatívára és a kétharmadot kitevő, gondozásért fizetett térítésekre. Ez utóbbi a napi térítési díjakból, az ún. emelt szintű otthonban történő elhelyezésért megállapított egyösszegű befizetésekből, illetőleg a tartási szerződések ellenértékeként átadott vagyonból származik. 

Az intézményi térítési díj a vizsgálat időpontjában - a kapott tájékoztatás szerint - a Hajdú utcai telephelyen napi 1450 Ft, a Felső Duna sori épületben az elhelyezéstől (a szoba ágyszámától) függően napi 1550 és 1800 Ft között volt, az ágyfenntartási díjat pedig egységesen napi 500 Ft-ban állapították meg. 

A KHT a személyi térítési díj megállapításánál is különbséget tesz a két telephely között. A  Hajdú utcai épületben gondozottak személyi térítési díját - ápolási díj megnevezéssel - az ún. ápolási és gondozási szerződésben rögzítik. Ez a jövedelmi viszonyoktól függetlenül mindenkor az éppen érvényes intézményi térítési díj összegével azonos. A 29/1993. (II.17.) Kormányrendelet 2. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezés szerint viszont az ellátásért fizetendő személyi térítési díjat a jövedelmi viszonyok és az intézményi térítési díj figyelembevételével kell megállapítani. Hasonlóképpen aggályos annak a személyi térítési díjnak a megállapítása is, amelyet a KHT a Felső Duna sori gondozottakkal az 1959. évi IV. törvény alapján kötött tartási vagy gondozási szerződésekben - gondozási díj néven - alkalmaz. Az ezekben az esetekben fizetett ellenérték az önköltséghez igazodó intézményi térítési díj figyelmen kívül hagyásával kizárólag a nyugdíj meghatározott százaléka. A térítési díj fedezetéül készpénzvagyon lekötését vagy jelzálogjogot nem alkalmaznak.

Jogszabálysértő az egységesen napi 500 Ft-os ágyfenntartási díj megállapítása is. A 29/1993. (II. 17.) Kormányrendelet 28. §-a értelmében ugyanis a távollét időtartama alatt fizetendő térítési díj mértéke a személyi térítési díj húsz százaléka, ami a teljes intézményi térítési díj megfizetéséhez megfelelő jövedelemmel rendelkező gondozottak vonatkozásában a Hajdú utcai épületben legfeljebb napi  290 Ft, a Felső Duna sori otthonban pedig legfeljebb napi 360 Ft lehetne.

A KHT által emelt szintűnek minősített Felső Duna sori otthonban való elhelyezésért egyszeri hozzájárulást - saját megnevezésük szerint egyösszegű befizetést - kérnek. Ezt egyedi mérlegelés és megállapodás alapján 800.000 és 2.000.000 Ft között határozzák meg. Ha azonban a szerződésben megállapított ún. gondozási díj nem éri el az intézményi térítési díjat, akkor a fennmaradó különbözetet az egyszeri hozzájárulásból folyamatosan elszámolják, mintegy "lelakja" a gondozott. A 29/1993. (II.17.) Kormányrendelet 25.§ (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a befizetett egyszeri hozzájárulás időarányos visszafizetésének módját és részletes szabályait a házirend tartalmazza. A KHT intézeteinek házirendjében ilyen szabályozás nincs. A 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet 9. § (1) bekezdés e) pontja viszont azt is előírja, hogy az ellátásra kötött szerződésekben kell rögzíteni az egyszeri hozzájárulás beszámítására, teljes vagy részleges visszafizetésére vonatkozó szabályokat is. A véletlenszerűen kiválasztott szerződések egyike sem tartalmazta ezt  a szabályozást.

A vizsgálat során beszerzett iratok a fentiekkel szemben azt mutatják, hogy a befizetett díj nagyságától függetlenül az egyszeri hozzájárulásokból minden évben - elszámolandó árbevétel címén - a teljesített gondozási napok szerinti intézményi térítési díjat levonják. Az elszámolás ismertetése során a KHT ügyvezetője hangsúlyozta, hogy az alacsony nyugdíjjal rendelkező gondozottakat az egyszeri hozzájárulás "elfogytával" az intézményi térítési díjnál alacsonyabb összegért ápolják tovább. Ez azonban nem változtat azon, hogy a vizsgálat megállapítása szerint az az elszámolási mód, amely az egyszeri hozzájárulás összegét évente a teljes intézményi térítési díj összegével csökkenti - ami egyben többszörös finanszírozást jelent -, nem felel meg az 1993. évi III. törvény 117/B. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezésnek. Ez a jogszabályhely ugyanis kimondja, hogy ha a gondozás tíz éven belül - haláleset kivételével - szűnik meg, az egyszeri hozzájárulásnak a fennmaradó évekre jutó időarányos részét vissza kell fizetni. Amennyiben azonban az egyszeri hozzájárulások összegét folyamatosan csökkentik, akkor az néhány év elteltével - még a tíz éves időn belül - teljesen elfogyhat.

Konkrét példával illusztrálva mindez a következőket jelenti. B.B-né gondozására 1996 novemberében kötött - 1997 áprilisában módosított - szerződés alapján egyösszegű befizetésként, két részletben összesen 1.662.984 Ft-ot  fizettek be. A gondozási díjat a nyugdíj nyolcvan százalékában határozták meg, ami 1997-ben 17.743 Ft volt. Az intézményi térítési díj ekkor napi 1.500 Ft volt. A KHT-tól kapott kimutatás szerint az egyösszegű befizetésből - az 1997-ben teljesített gondozás ellenértékeként - 259 nap x 1500 Ft, azaz 388.500 Ft-ot számoltak el árbevételként. Ennek eredményeként 1998. január 1-jén B.B-né nevén 1.274.484 Ft-ot tartottak nyilván. Mivel a gondozási szerződés az egyösszegű befizetés beszámítására és elszámolására nem tartalmaz rendelkezést, így a hivatkozott törvényi előírás alapján az egyösszegű befizetést időarányosan - az 1997. évben teljesített gondozási napokra - legfeljebb 118.104 Ft-tal csökkenthették volna, vagyis 1998. január 1-jén B.B-né nevén az egyösszegű befizetésből 1.544.880 Ft-ot kellett volna nyilvántartani. A két számítás mód közötti eltérés nyolc hónap alatt 270.396 Ft, ennyivel kevesebb összegre lett volna jogosult B.B-né a szerződés 1998. januári felbontása esetén. Ha viszont az ügyvezető által a vizsgálatot végzőkkel ismertetett számítási mód szerint - amit azonban a jogszabályi előírás ellenére a szerződésben nem rögzítettek - kizárólag a gondozási díj és az intézményi térítési díj különbözetével csökkentették volna az egyösszegű befizetést, akkor az elszámolható árbevétel 235.431 Ft lett volna.

A vizsgálat megállapította, hogy az érintett gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatban jelent visszásságot a személyi térítési díjak és a távollét esetén fizetendő díj megállapításának jogszabálysértő gyakorlata, az egyszeri hozzájárulás visszafizetésének szabályozatlansága, valamint  jogellenes "elszámolása". (Meg kell azonban jegyezni, hogy a kapott információk szerint 1996 óta szerződésbontás miatt a befizetett egyszeri hozzájárulás "elszámolására" még nem került sor. Például 1997-ben három szerződést bontottak fel: egy esetben a gondozott még a beköltözés előtt meghalt, a már teljesített egyösszegű befizetést a KHT a hozzátartozónak teljes egészében visszafizette, a két másik esetben pedig a szerződés a próbaidő alatt, illetőleg az egyösszegű befizetés teljesítése előtt szűnt meg.)

Az intézményi jogviszony keletkezése és megszűnése

Az otthonok ellátási területe Budapest, de kivételesen a fővároshoz közeli településekről is vesznek fel gondozottakat. Az intézet megalakulásakor újságokban hirdették meg tevékenységüket. A Hajdú utcai otthonban gondozottak szinte mindegyikét közvetlenül kórházi osztályról vették fel (lásd 3. számú eset), többnyire olyankor, ha a hozzátartozók az egészségügyi ellátás megszűnését követően otthonukban nem tudták biztosítani a demens, folyamatos felügyeletet igénylő családtagjaik ellátását. Az intézményi jogviszony minden esetben szerződéskötéssel keletkezik. Önkormányzati beutaló határozattal nem fogadnak időseket.

Az intézet előgondozást a 2/1994. (I.30.) NM rendelet 67. §-ában előírtak ellenére nem végez. A bentlakásos életforma kipróbálására határozott időre kötött szerződéssel van lehetőség. A határozott idejű gondozás többnyire a nyári szabadságok idején fordul elő. Az otthonokról és a gondozásról írásos tájékoztató nincs. Felvétel előtt az intézet megtekinthető és a legfontosabb tudnivalókról - beleértve a házirendet és a hozzátartozókkal való kapcsolattartás módját  - szóban felvilágosítják az érdeklődőket. Felvételkor egy saját készítésű nyomtatványon rögzítik a gondozás szempontjából szükséges legfontosabb adatokat, ezek között például a gondozott megszólítását is.

A KHT - az elnevezéstől függetlenül - lényegében két szerződéstípust alkalmaz, a szociális törvényben meghatározott ellátási (ápolási és gondozási) szerződést, valamint a polgári jogi eltartási vagy gondozási szerződést. A különböző típusú szerződések a KHT két intézményében történő elhelyezés között is különbséget jelentenek. A Hajdú utcai otthonban történő elhelyezéshez legnagyobb számban ún. ápolási és gondozási szerződést kötnek. Ez egy formanyomtatvány, amiben három szerződő fél: a KHT (mint ápoló), a díjfizetést vállaló (díjfizető) és a gondozott állapítják meg a gondozás feltételeit. A vizsgálat idején alkalmazott szerződés a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet 9. § (1) bekezdésében meghatározott kötelező tárgyköröket tartalmazza. Azonban ezen szerződések között volt olyan, amelyet a - cselekvőképességet érintő gondnokság alatt nem lévő - gondozott nem látott el kézjegyével. Ez több szempontból is törvénysértő. Egyrészt az 1993:III. tv. 93. § (1) bekezdése kimondja, hogy a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások igénybevétele önkéntes, csak a cselekvőképtelen személy helyett járhat el törvényes képviselője. A 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet 9. § (1) bekezdése pedig kifejezetten úgy rendelkezik, hogy a szerződést a szolgáltatást igénybe vevő ellátott köti.

A vizsgálat jogellenesnek ítélte az ápolási gondozási szerződések azon rendelkezését is, melyekben a KHT egyoldalú nyilatkozattal kizárja "a gondozott állapotából eredő balesetekért (pl. elesés)" való felelősségét. Az 1959:IV. tv. 314. §-a értelmében az életet, testi épséget, egészséget megkárosító szerződésszegésért való felelősséget érvényesen nem lehet kizárni. A KHT az ellátásra vonatkozó szerződésekben pedig éppen a gondozottak ápolását, állandó felügyeletét vállalja. A jogi megítélésen az sem változtat, hogy a KHT a tevékenységére - ezen belül három orvosra és tizenkilenc betegápolóra - felelősségbiztosítást kötött.

Az 1959. évi IV. törvény szerinti tartási, gondozási szerződésekben a KHT (mint eltartó), az eltartott ingatlanának tulajdonjogáért (lásd 5. számú eset) vagy az egyösszegű befizetésnek nevezett díj ellenében vállalja a gondozott elhelyezését és tartását az emelt szintű ellátást nyújtó otthonként megjelölt, Felső Duna sori intézetben. Ez a szerződés attól függően két- vagy háromoldalú, hogy az egyösszegű befizetést a gondozott (vagy kedvezményezett) helyett más személy (a díjfizetést vállaló) teljesíti-e. A szerződésekben általában gondozási díjat is megállapítanak, a - már említett - nyugdíj százalékában. Az áttanulmányozott szerződések a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet 9. §-ában meghatározott szabályozási tárgykörök közül - az egyszeri hozzájárulás elszámolásának szabályozásán kívül - az ellátás megszűnésére vonatkozó szabályokat sem tartalmazzák. A gondozási szerződések között is van olyan háromoldalú szerződés, melyet a cselekvőképes kedvezményezett (valójában a gondozott) nem írt alá. A kedvezményezett által alá nem írt szerződésben az 1959:IV. tv. 11. § (2) és (3) bekezdésében foglaltak ellenére számára kötelezettséget is megállapítottak, például a gondozási díj befizetését. A Polgári Törvénykönyv hivatkozott rendelkezései értelmében a cselekvőképes személy maga köthet szerződést vagy tehet jognyilatkozatot, és a cselekvőképességet korlátozó szerződés vagy egyoldalú nyilatkozat semmis. A vizsgálat megállapítása szerint a KHT ezekben a szerződésekben is jogellenesen zárja ki a gondozott "állapotából eredő balesetekért (pl. elesés)" vagy a "véletlenszerűen ért balesetért" való felelősségét.

A vizsgálat megállapítása szerint a KHT jogszabálysértő szerződési gyakorlata az érintett gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben jelent visszásságot.

A két otthon az elmúlt három évben megközelítőleg száz százalékos kihasználtsággal működött, így év közben kizárólag a megüresedett helyekre történhetett új felvétel. A vizsgálat idején a két telephelyen összesen 246 személyt gondoztak. A gondozottak átlagéletkora 80-90 év között van, és megközelítőleg 20 százalékuk férfi. (A Felső Duna sori telephelyen az átlagéletkor alacsonyabb és a férfiak aránya valamivel magasabb, mintegy 30 százalékos.) A Hajdú utcai épületben többnyire van szabad férőhely, a Felső Duna sori elhelyezésre viszont átlagban két hetet - egy hónapot kell várakozni. A vizsgálat idején elhelyezésre várakozó személy nem volt. Évente hozzávetőleg 30 százalékos fluktuációval számolnak. Az intézményben töltött idő átlagosan 2-3 év.

Az intézményi jogviszony megszűnése az elmúlt három évben a következőképpen alakult.

1995
1996
1997

Hajdú utca
Felső Duna sor
Hajdú utca
Felső Duna sor
Hajdú utca
Felső Duna sor

Meghalt
103
7
162
7
178
10

Távozott
 12
-
169
2
158
 3

Határozott idejű gondozás
 32
-
 38
-
  68
-

Összesen
147
7
369
9
404
13

Az intézményi jogviszony megszűnésekor a befizetett térítési díjakkal - igény szerint - elszámolnak. Az intézményi jogviszonnyal összefüggő vita, peres eljárás - a tájékoztatás szerint - az elmúlt három évben nem volt.

Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon Közhasznú Társaság
Budapest, XIII. Hajdú utca 46. szám alatti telephelyének működése

Az ellátás tárgyi feltételei

A Hajdú utcai épület tömegközlekedési eszközzel jól megközelíthető, nyolc emeletes panelház, sorompóval, kerítéssel zárt területen, állandó portaszolgálattal. Az épülethez kicsi, betonozott udvar tartozik, amelyet parkolásra használnak. Padok, fák nincsenek. Az épület egy részében a tulajdonos építőipari RT irodái vannak. A második emeleten vannak a KHT irodái, a negyediktől a hetedik emeletig pedig a gondozási részlegek. Jelentős összeget költöttek a működéshez szükséges minimális átalakításokra (a szobákban mosdók és beépített szekrények elhelyezése, szennyesszállító lift kialakítása, festés) azonban az első, külső benyomás alapján az intézet nem szociális feladatot ellátó otthonnak, hanem inkább egy elhanyagolt munkásszállónak látszik.

Az épületben egy személylift van, amely - nyitható hátsó ajtajával - hordágy szállítására is alkalmas. A lépcsőház és a lift az épület közepén van, ettől jobbra és balra, ablaktalan folyosókról nyílnak a gondozottak szobái. Mind a folyosók, mind a szobák burkolata PVC. A folyosónak közvetlen szellőzése nincs, csak a szobákon, illetve a folyosók végén lévő tűzlépcsőre nyíló ajtókon keresztül. Az akadálymentes közlekedést a küszöbök megszüntetésével vagy rámpával biztosították. A vizsgálat idején a folyosókon és a szobákban is érezhető vizelet-szag volt, annak ellenére, hogy nyitott ablakok mellett éppen takarítottak. A folyosókon, a szobákban és a mellékhelyiségekben kapaszkodók nincsenek. A fűtést és a folyamatos melegvíz-szolgáltatást biztosítják.

Minden emelet egy-egy osztálynak számít, átlagban 50 gondozottal. A negyedik és ötödik emeleten az időskorúakat ápolják, a hatodik és hetedik emeleten a pszichiátriai betegeket helyezték el. Ez utóbbi két emeletre vezető lépcsőszakasz rácsos ajtóval van elzárva, és a lift is csak a nővérszobából hívható.

A gondozotti szobák négyágyasak, egy lakóra mintegy 6 négyzetméter jut. A szobák sivárak és annak ellenére zsúfoltak, hogy felszereltségük minimális. Minden ágy mellett éjjeliszekrény és gondozottanként egy zárható - de láthatóan mindig nyitott - szekrény, egy asztal és négy, többnyire műanyag szék, valamint szobánként egy hideg-meleg vizes mosdó van. Az ágyaknál állandó jelzőkészülék nincs. Az ágyak kórházi vaságyak, dekubitusz matraccal, gumis lepedőkkel. Személyes használati tárgy nagyon kevés volt. Több szobában a függönyök is hiányoztak. A házirend, a vonatkozó 2/1994. (I.30.) NM rendelet 65. § d) pontjával ellentétben nem szabályozza, hogy milyen tárgyakat lehet az otthonba bevinni, de láthatóan csak kisebb személyes használati tárgyak - TV, rádió, könyv, fénykép, terítő - helyezhetők el. Az ágyak állandóan meg vannak vetve, a vizsgálat idején a gondozottak többsége ágyban feküdt.

A 2/1994.(I.30.) NM rendelet 42. § (3) bek. b) pontja a bentlakásos intézményekben 10 ellátottra legalább egy fürdőkádat vagy zuhanyozót, valamint nemenként egy-egy WC-t ír elő. Ezzel szemben az otthonban osztályonként, azaz 50 gondozott részére van egy koedukált fürdőszoba két WC-vel, két - egymással összenyitott - zuhanyozóval és egy mosdókagylóval. A vizsgálatot végzők sehol nem láttak törölközőt, WC papírt, szappant. Az otthon dolgozói ezt a helyzetet az épület "örökölt" adottságaival, a gondozottak egészségi állapotával, ezen belül a közel száz százalékos inkontinenciával, valamint azzal indokolták, hogy a jelentős mértékű szellemi leépülés miatt a gondozottak a WC-ket nem rendeltetésszerűen használják. A vizsgálatot végzők szerint azonban ez az érvelés, különösen a vonatkozó jogszabályi előírásokra tekintettel, nem fogadható el. Az épület alkalmasságának biztosítása a fenntartó kötelessége, az ápolás-gondozás keretében viszont a dolgozók feladata az egyes helyiségek rendeltetésszerű használatáról való gondoskodás.

Az otthonban szintenként két, megközelítőleg 24 négyzetméter nagyságú közösségi célra szolgáló helyiség van, amely egyben társalgó és ebédlő is. Berendezésük sivár: műanyag vagy fémvázas műbőr borítású székek, műanyag (viaszosvászon) terítővel letakart asztalok, és egy-egy TV készülék. Folyóvizes mosdó sehol sem volt. A pszichiátriai betegek elhelyezésére szolgáló emeleten van egy foglalkoztató szoba, az épületben más rehabilitációs, szabadidő eltöltésére alkalmas helyiség, mint például könyvtárszoba, tornaszoba nincs. Minden folyosón egy tálalókonyha van, ahol a feliratok szerint kizárólag a személyzet tartózkodhat. Állaguk leromlott, padlózatuk beton, a bútorok kopottak és hiányosak. Az edények egy részét nyitott polcokon tárolják. Szintenként alakítottak ki egy-egy nővérszobát, azonban az egész épületben összesen egy orvosi szoba és egy orvosi pihenő van.

Elkülönítő nincs. Az elkülönítést igénylő gondozottakat az otthon nemcsak nem tudja, de nem is akarja ápolni, hiszen az ápolási és gondozási szerződések szerint az intézet azonnali hatállyal mondhatja fel a szerződést a "gondozott fertőző betegsége esetén". Ugyancsak azonnali hatályú felmondásra jogosítja fel a szerződés a KHT-t a "gondozott olyan betegsége esetén, ami az ... intézetében eredményesen nem gyógykezelhető". A vizsgálat megállapítása szerint az ilyen kikötés a gondozottak szociális biztonsághoz való jogát veszélyezteti. Az intézetben nincs intimszoba sem. Erre - a kapott tájékoztatás szerint - a gondozottak idős kora és leromlott egészségi állapota miatt igény sincs, fennállásuk óta állítólag csupán egyszer alakult ki párkapcsolat a gondozottak között, de együttélésükre nem volt lehetőség. 

A vizsgálat megállapította, hogy az otthon céljára használt épület a tartós bentlakás követelményeinek, különös tekintettel a 2/1994. (I.30.) NM rendeletben megfogalmazott előírásokra, nem felel meg. A megállapított hiányosságok az otthonban gondozottaknak az egészséges környezethez, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogaikkal kapcsolatban okoz visszásságot.

Az otthon által biztosított ellátás

Az intézet napi háromszori főétkezést nyújt, ebből az ebéd mindig meleg étel. Az étrend orvosi javaslat alapján lehet normál, cukros, epés vagy kímélő. Pépes étrend nincs. Az ételt a László Kórházból szállítják. (A dolgozók szerint ez mind minőségileg, mind mennyiségileg megfelelő.) A heti étrend nyolchetenként ismétlődik. A szállítás termo-edényekben történik, a tálalókonyhákban melegítésre is van lehetőség. Reggelihez kívánság szerint adnak tejet, kávét, teát. Az étkeztetés, ha a gondozott állapota lehetővé teszi, és ő azt igényli, akkor az ebédlőben vagy a szobai asztalnál ülve, vagy az ágyban fekve, segítséggel történik. Műanyag tányérokat és bögréket használnak. A főétkezéseken kívül folyamatosan kaphatnak az idősek teát, kávét, kekszet. A gondozottak elmondása szerint a reggeli és a vacsora rendkívül egyhangú, sok a hizlaló étel, így például a kenyér. Szóvá tették azt is, hogy a másnap nyolc órai reggelihez képest korán van - délután öt órakor - a vacsora (lásd 2. számú eset). Ez az önmagukat ellátni képtelen gondozottak esetében - a vércukorszint leesése következtében - egészségügyi problémát is jelenthet.

A házirend az alkohol fogyasztását az intézetben teljesen megtiltja. A cigarettát az osztályvezető nővérek kezelik, akik -  az elmondottak szerint - a hozzátartozók kérésére csupán az általuk  "megengedett" mennyiséget adják a gondozottaknak. Az, hogy a dohányzás mértékét és időpontját az intézet dolgozója és/vagy a gondozott hozzátartozója dönti el, a vizsgálat megállapítása szerint az emberi méltósághoz való alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot jelent.

A földszinten az épület tulajdonosa büfét üzemeltet, amit a gondozottak, a pszichiátriai osztályokon ápoltak kivételével, elvileg önállóan vehetnek igénybe. Az intézettől megközelítőleg száz méterre lévő élelmiszerboltban viszont kizárólag ápolói kísérettel vásárolhatnak.

A KHT a Hajdú utcai otthonban - a tájékoztatás szerint - egyetlen gondozott számára sem biztosítja  az 1993:III. tv. 117/A. §-ában előírt költőpénzt. A térítési díj megállapításánál a gondozott jövedelmét ebből a szempontból nem veszik figyelembe. Azt sem tartják nyilván, hogy a gondozottak rendelkeznek-e legalább a költőpénznek megfelelő nagyságú jövedelemmel. Mindez a tulajdonhoz való alkotmányos joggal összefüggésben okoz visszásságot. Személyes letéttel kevés gondozott rendelkezik, ami a házirend erre vonatkozó szabályozásának hiányából is adódhat.

A gondozottak többnyire saját felső- és alsóruhájukat viselik, tisztításukról - külön igény szerint - az intézet gondoskodik. A házirend a ruházat tisztításának, javításának rendjét, a 2/1994. (I.30.) NM rendelet 47. § (5) bekezdésével ellentétben, nem tartalmazza. A már említett ápolási és gondozási szerződések között azonban olyan is található, amelyben az intézet kikötötte, hogy a mosásból eredő károkért (elveszés, elcserélés stb.) nem vállal felelősséget. Ez a felelősséget kizáró nyilatkozat, tekintettel arra, hogy vele szemben semmilyen ellenszolgáltatás nem áll, az 1959. évi IV. törvény 314. § (2) bekezdésébe ütközik és a 200. § (2) bekezdése szerint semmis. A nyilatkozat - a semmisségen túl - a tulajdonhoz való alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot is jelent. Az 1998-ban kötött szerződésekben ezt a kitételt már akként módosították, hogy a "mosásából eredő természetes elhasználódásért" nem vállalnak felelősséget.

Az ágyneműt szükség szerint cserélik, annak tisztasága a vizsgálat idején kielégítő volt. Az ügyvezető elmondása szerint a tisztálkodáshoz szükséges anyagokkal teljes körűen ellátják a gondozottakat. Ezt a vizsgálatot végzők sehol nem tapasztalták és a gondozottak sem igazolták (lásd 1., 2. és 3. számú esetek). A 2/1994. (I.30.) NM rendeletben előírt, tisztálkodáshoz szükséges anyagokkal való ellátásban tapasztalt hiányosság a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben okoz visszásságot. 

Az otthonban két - általános orvosi, valamint házi- és üzemorvosi képesítéssel rendelkező - főállású orvost alkalmaznak. Heti két órában foglalkoztatnak még belgyógyász szakorvost, aki szükség esetén bármikor hívható. A további szakorvosi konzíliumokra (bőrgyógyász, szemész, pszichiáter), továbbá a labor- és egyéb vizsgálatokra a kerületi rendelőintézettel kötöttek megállapodást. A vizsgálat megállapítása szerint az otthonban gondozott pszichiátriai betegek legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joga szenved sérelmet azáltal, hogy a 2/1994. (I.30.) NM rendeletben előírt elmeszakorvosi ellátást számukra nem biztosítják. A vizsgálati anyagok levételéről és laboratóriumba szállításáról az ápolási otthon gondoskodik. A betegszállítást az Országos  Mentőszolgálat végzi. Az orvosi ügyelet hétköznaponként külső orvosok bevonásával, telefonügyelettel, szükség szerinti behívással történik. Hétvégeken és ünnepnapokon az orvosi ellátást beosztás szerinti ügyelettel, nappali és éjszakai benntartózkodással oldják meg. A vizsgálat megállapítása szerint az otthonban az orvosi dokumentáció hiányos, ami a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog érvényesülését veszélyezteti. A felvételi status csupán a kórházi zárójelentésekre épül, nem tükrözi a gondozott tényleges felvételi állapotát. A gyógyszeres kezelés ugyancsak a kórházi zárójelentések alapján történik, azt a beteg állapotában történt változások szerint nem módosítják. A 2/1994. (I.30.) NM rendelet 52. § (1) bekezdésében előírt dokumentáció helyett az Aranykereszt emblémával ellátott, saját használatra kialakított  Ápolási Lapot vezetik. A tartalmilag gondosan összeállított adatlap tartalmazza mindazokat az információkat, amelyek a mindennapi gyakorlatban az ápoláshoz, illetve gyógykezeléshez szükségesek. Az orvosi vizsgálat kizárólag a beteg kérése vagy a nővérek jelzése alapján történik, annak ellenére, hogy az intézet orvosa naponta végiglátogatja a szobákat. Az orvosi vizsgálat rendszerint a szobában, a szobatársak jelenlétében történik. Az intimitás feltételei így nem biztosíthatók. Az otthonban szűrővizsgálatokat nem végeznek.

A nővérek egy nem sorszámozott átadó füzetben rögzítik műszakváltáskor az eseményeket, név  és szobaszám szerint. Minden osztályon egy szakképzett főnővér irányítja a munkát, az ápolási munkaterv szerint. A nővérek forgó rendszerben, három műszakban dolgoznak. A főnővéri ügyelet naponta este hét óráig tart.  A gondozást két önkéntes, karitatív tevékenységet végző személy is segíti.

A gyógyszerellátást az ápolási gondozási szerződésekben úgy határozták meg, hogy az érvényes betegbiztosítással rendelkezők részére az intézet orvosa által rendelt gyógyszereket térítés nélkül, a betegbiztosítással nem rendelkező gondozottaknak teljes térítés ellenében biztosítják (lásd 1. számú eset). Ugyancsak teljes térítést kell fizetni - minden Hajdú utcai otthonban gondozottnak - a gyógyászati segédeszközökért, szemüvegkészítésért. A 2/1994. (I.30.) NM rendelet 54. § (2) bekezdése az otthonok kötelességévé teszi a szükséges gyógyszer, valamint gyógyászati segédeszköz beszerzését. Az említett gyakorlat tehát a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggő visszásságot okoz.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

A gondozottak elhelyezése elsősorban attól függ, hogy melyik szobában van éppen üres ágy. Több üres hely esetén figyelembe veszik a gondozott véleményét is. A pszichiátriai osztályokon való elhelyezésről minden esetben orvos dönt. A szobán belül kialakult nézeteltéréseket - a nővérek jelzése vagy kezdeményezése alapján - áthelyezéssel oldják meg. Házaspárok, élettársak elkülönített elhelyezésére az épület nem alkalmas.

A gondozottat halála esetén két órán keresztül az ágyon hagyják, fennjáró szobatársait - nappal - kiültetik a folyosóra. A halottkémi szemlét követően az ügyeletes nővér ellátja a halottat, majd megrendelik a halottszállítást és az orvos vagy a főnővér értesíti a hozzátartozókat. Már a gondozottak felvételekor minden esetben tisztázzák a választott temetési módot, melyet a személyi anyagban rögzítenek. A temetésre az otthonból általában - sem a gondozottak, sem a gondozók - nem mennek el. A gyász feldolgozására semmilyen módszert nem alkalmaznak. Az osztályvezető nővérek szerint a halálesetek az időseket nem rendítik meg, a szobatársak a halállal szemben  közömbösek, nem igénylik a vigasztalást vagy beszélgetést.

A KHT által végzett ápolás-gondozás része a testi gondozás. A fürdés, zuhanyozás - a tájékoztatás szerint - nővéri segítséggel hetenként legfeljebb egyszer, hajmosással együtt történik. A hajszárítást már a folyosókon végzik, amit a vizsgálatot végzők személyesen is tapasztaltak. Fodrász, manikűr és pedikűr igénybevételét saját költségen biztosítják. Az utóbbit kérésre a nővérek is elvégzik. Az osztályvezető nővérek által elmondottak szerint a gondozottak többsége ágyhoz kötött és szinte mindegyikük inkontinens. A gondozottakkal való beszélgetésekből viszont az derült ki, hogy gyakorta mintegy megelőzésképp használják az inkontencia betétet (lásd 3. számú eset). Ezt támasztják alá az ügyvezetőtől kapott adatok is, miszerint 1995-től 1997-ig évente 130-140 fő (vagyis 65-70 százalék) volt a nyilvántartott inkontinens gondozottak száma. Az inkontinencia betéteket az intézet szükséglet szerint biztosítja. A vizsgálat idején a tisztázás a szobában, a szobatársak társaságában, nyitott ajtók mellett történt, ami egyértelműen sértette az emberi méltósághoz való jogot. Az ápolók gumikesztyűben dolgoztak, azonban a vizsgálatot végzők nem látták, hogy ezeket betegenként, illetőleg ápolási szakaszonként cserélték volna.

A vizsgálat az említett, az emberi méltóságot nem tisztelő bánásmódon túl az otthon vezetésének és dolgozóinak az idősekkel szembeni tanúsított magatartásában is számos kivetnivaló talált. A vizsgálatot végzők két szobában is láttak székbe, illetőleg székestől az asztalhoz kötött gondozottat. Az ennek okát tudakoló kérdésre a gondozónők azt a választ adták, hogy a kiültetésre a felfekvés elkerülése miatt van szükség, a kikötözés viszont a balesetek megelőzését szolgálja, és a "néni úgy sem érzékel semmit". Köztudott, hogy a demens betegek sok mindent elfelejtenek, de megtartják érzelmeiket. Ez a hozzáállás jól jelzi az ott dolgozók mentálhigiénés képzettségének hiányát. A vizsgálat az emberi méltósághoz való jog sérelmének ítélte a társalgókban és a mellékhelyiségekben elhelyezett  "Étkezés előtt moss kezet!”, illetőleg a "WC használat után moss kezet!" illetőleg a gondozónőknek, de az idősekről szóló "Nővérek, a konyha ajtót mindig napközben is zárjátok be, mert a betegek is bejárnak!" feliratokat. (A teljesség kedvéért meg kell jegyezni, hogy a tiszteletlen hangnem a dolgozók között is előfordul, hiszen a gondozottak által nem használható konyhában a következő felirat volt: "Megkérem az olvasni tudókat, hogy a moslékba ne tegyenek kenyeret. Olyan nehéz ezt megérteni?")

Mind a gondozottak, mind a gondozónők egybehangzóan állították, hogy az osztályokat - kevés kivétellel - még a fennjáró gondozottak sem hagyhatják el egyedül. Az ötödik emeleten élő gondozottak közül néhányan évek óta - van aki már négy éve - nem hagyták el az épületet (lásd 1. és 2. számú eset). Ez az ismertetett bánásmód a szabadsághoz és személyi biztonsághoz, valamint a szabad mozgáshoz való alkotmányos jogokkal kapcsolatban okoz visszásságot. Az ügyvezető a Hajdú utcai intézetet zárt otthonnak, a Felső Duna sorit viszont nyitottnak minősítette. Indokolásként elmondta, hogy az "elkóborlást" kell megakadályozni. Korábban előfordult, hogy rendőri segítséget is igénybe kellett venni néhány gondozott megtalálásához. Az elkóborlás tipikus gondja az idősek bentlakásos otthonainak. A különbség csak abban van, hogy ezt a problémát  hogyan kezelik. A kérdést itt az is bonyolítja, hogy - a kapott információk szerint - a gondozottak az otthonba egyáltalán nincsenek bejelentve, így eltűnésük esetén irataikból sem állapítható meg tartózkodási helyük.

A vizsgálat idején az ügyvezető által aláírt, dátum nélküli házirend összesen két osztályon volt a hirdetőtáblára kifüggesztve. Az elmondottak szerint a közelmúltban dolgozták át, elkészítésében a gondozottak nem vettek részt. A vizsgálat megítélése szerint a házirend tartalmilag nem megfelelően szabályozza az intézmény dolgozóival való kapcsolattartás rendjét, az eltávozás engedélyezésének szabályait és a panaszok intézésének módját. Ezen kívül, a jogszabályokban előírt kötelező tartalmi elemek közül - a már említetteket is összegezve - nem tartalmazza:
- a befizetett egyszeri hozzájárulás időarányos visszafizetésének módját és részletes szabályait;
- az intézménybe bevihető személyes tárgyak körét;
- berendezési és felszerelési tárgyak használatára vonatkozó előírásokat; 
- az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyak átvételének és kiadásának szabályait;
- a ruházattal, textíliával való ellátás, valamint a ruházat és a textília tisztításának és javításának rendjét;
- a gondozottak tisztálkodási szerekkel való ellátásának rendjét;
- a személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összegét;
- az érdekképviseleti fórum működésének szabályait;
- a foglalkoztatásban közreműködő személyek díjazását;
- az egyéb szolgáltatások térítésének mértékét;
- készpénz intézményben vagy pénzintézetben történő megőrzésének módját.
A házirend szabályozási körébe tartozó egyes kérdéseket, mint például a ruházat tisztításának rendjét, az egyéb szolgáltatásokért fizetendő térítéseket a szerződésekbe foglalják. Az egyes tárgykörök nem megfelelő szabályozásából, illetőleg a szabályozás hiányából következő - tételesen megállapított - alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságokon túl a szabályozatlanság a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság követelményével összefüggésben is visszásságot jelent.

Az intézetben az idős gondozottak részére nincs szervezett foglalkoztatás, sem más szabadidő eltöltési lehetőség, például könyvek, újságok, zenehallgatás. Egyetlen szórakozás a TV-nézés. Mentálhigiénés csoport helyett csupán a pszichiátriai betegeket ápoló osztályokon alkalmaznak egy félállású pedagógust, aki napi négy órában tart foglalkoztatást. A vizsgálat idején egyedül itt volt érezhető jó gondozott-gondozói viszony, ahol a gondozottak mosolyogni is tudtak. A 2/1994. (I.30.) NM rendelet 55. és 56. §-aiban előírt foglalkoztatás, habilitáció, rehabilitáció teljes hiánya az idős embereknek a szociális biztonsághoz és a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggésben okoz visszásságot.

A lelki gondozás része a vasárnap délutánonként megtartott római katolikus szentmise és a szombatonkénti református istentisztelet.

A látogatást hivatalosan reggel kilenc órától este nyolc óráig engedélyezték. A látogatókat a szobákban vagy a folyosón lehet fogadni. Látogatási füzetet nem vezetnek.

Érdekvédelem

Az intézetben az 1993:III. tv. 98. §-ában megjelölt érdekképviseleti fórum nem működik, ami a gondozottak kérelemhez és panaszhoz való alkotmányos jogával összefüggésben jelent visszásságot.  Az elmondottak szerint panaszt az erre a célra, az ügyvezető irodája elé kihelyezett ládába lehet bedobni vagy az osztályvezető főnővérhez lehet fordulni. Ha az osztályvezető főnővér a sérelmet nem tudja orvosolni, akkor a betegfelvételi irodán jegyzőkönyvet vesznek fel, ami az ügyvezetőhöz kerül. Az ügyvezető minden hónap első szerdáján tart fogadónapot, ekkor lehet panaszokkal is felkeresni.

Az otthon külső kapcsolatai

Az intézetnek a már említett kerületi szakorvosi rendelőintézeten és a két egyházon kívül, csak egy egészségügyi szakközépiskolával van élő kapcsolata, amelynek tanulói együttműködési megállapodás keretében az intézetekben töltik szakmai gyakorlatukat. 

Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon Közhasznú Társaság
Budapest, XXIII. Felső Duna sor 26-28. szám alatti telephelyének működése

Az ellátás tárgyi feltételei

A Felső Duna sori intézet közvetlenül a Duna partján, egy nagy kert közepén fekszik. Régi, felújításra szoruló, villaszerű épület. A falakról  helyenként hiányzik a vakolat, a lépcsők csorbák, kikopottak. Az épület három, különböző oldalán van terasz, így minden napszakban lehet napos vagy árnyékos helyet találni. Az épület belső tagolása első látásra áttekinthetetlennek tűnik a különböző irányokba futó és elkanyarodó, helyenként sötét  folyosókkal. A folyosók és kiszolgáló helyiségek burkolata kő, a szobáké parketta. A folyosókon és a mellékhelyiségekben végig kapaszkodók vannak, és az akadálymentes közlekedést állandó világítás segíti. A folyosókról nyílnak az egy- vagy kétágyas szobák és a közös mellékhelyiségek. Láthatóan sok a leválasztott, kis alapterületű szoba. A vizsgálat idején végzett takarítás ellenére az épületben ápolatlanság és tisztátalanság szaga érződött. Az épületben központi fűtés van, a melegvíz-szolgáltatás folyamatos, de a mosógépek használata miatt a víz hőmérséklete ingadozó.

Az otthon egy gondozási egységnek számít, 50 engedélyezett férőhellyel. A közigazgatási hivatal által kiadott engedélyben ugyan nem szerepel, de a KHT az otthont ún. emelt szintű ellátást nyújtó intézetként működteti. A 10-20 négyzetméteres szobák egy- vagy kétágyasak. Az épület egyik folyosóján úgy alakítottak ki két, néhány négyzetméteres lakószobát, hogy harmonika-ajtóval leválasztották a folyosóból. A szobák többsége zárható. Van olyan szoba, ami kizárólag saját bútorral van berendezve, de minden szobában található gondozotti bútor: például szekrény, hűtő, TV. A szobák berendezése: ágy, asztal, szék vagy fotel, házitelefon vagy jelzőcsengő, személyes használati tárgyak, képek, könyvek. Folyóvíz sehol nincs. Minden gondozottnak saját zárható szekrénye és hűtőszekrénye van, bár nem mindegyik a szobában, hanem a folyosón. Az intézetben egyetlen olyan szoba van, amelyik elvben megfelel a 2/1994. (I.30.) NM rendelet 44. §-ában meghatározott, az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülménynek, mivel önálló fürdőszoba tartozik hozzá. A szobát egyébként a gondozott bútoraival szépen berendezték, a folyosóra nyíló ajtón kívül a teraszra is közvetlen kijárata van, azonban a fürdőszobája hosszú ideje használhatatlan.

Az 50 gondozottra a 2/1994. (I.30.) NM rendelet 42. § (3) bek. b) pontjában előírt számú fürdőkád, zuhanyzó és WC számszerűen megvan, azonban műszaki állapota miatt nem mind használható. A vizsgálat idején több WC volt lezárva, a fürdőhelyiségek faláról helyenként hiányzott a csempe. A mellékhelyiségek egyike sem közelíthető meg kerekesszékkel.

Az épületben egy közösségi célra szolgáló, ebédlővel összenyitott - legalább 30 négyzetméteres - társalgó van, melynek berendezése: székek, asztalok, fotelek, egy nagyképernyős színes TV, szobai szökőkút, virágok, könyvespolcok és egy összecsukható ping-pong asztal. A társalgó egyik sarkában az egyik gondozott személyes használati tárgyait (íróasztalát, könyveit, lemezjátszóját, lemezeit) helyezték el. Az ebédlőrészben folyóvizes kézmosás lehetséges. Az asztalokat viaszosvászonnal takarták le. Az eléggé elhasznált bútorok ellenére ez az otthon családiasabb jelleget mutatott. A konyha tiszta, tágas és jól felszerelt, a vizsgálat idején csak tálalókonyhaként működött. Az épületben orvosi szoba, elkülönítő nincs. Az orvos a nővérszobában rendel. A vizsgálat megállapítása szerint az elkülönítő hiánya az otthon gondozottainak a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogaival összefüggő visszásságot okoz. Bár intimszoba sincs, a magánélet az egy- illetőleg kétágyas szobákban megoldható.

A vizsgálat megállapítása szerint - melyet az ügyvezető is elismert - a KHT Felső Duna sori épülete a 2/1994 (I.30.) NM rendelet 44. §-ában meghatározott, az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket nyújtó otthon követelményeinek egyáltalán nem felel meg. Az a tény, hogy ennek ellenére ún. emelt szintű otthonként üzemeltetik - és az elhelyezésért jogszabálysértő módon egyszeri hozzájárulást kérnek - a gondozottak tulajdonhoz, a szociális biztonsághoz való alkotmányban foglalt jogaival, valamint a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság alkotmányos követelményével kapcsolatban okoz visszásságot.

Az otthon által biztosított ellátás

Az intézet által szolgáltatott ételt egy környékbeli magánvállalkozótól szállítják. A napi háromszori étkezésből legalább egyszer van meleg étel. Az otthon főnővére dietetikus, így igény szerint bármilyen diéta megoldható, sőt kérésre fogyókúrás étrendet is összeállít. A vizsgálat idején a normál étrenden kívül cukorbetegeknek, epebetegeknek  és ún. pépes ételt igénylőknek volt külön étel. Minden héten új étrend van. Az étel minőségét és mennyiségét mind a gondozottak, mind a dolgozók jónak minősítették. Az étkeztetés az ebédlőben és - a Hajdú utcai otthontól eltérően - nem műanyag étkészlettel történik. Aki nem jelenik meg időben, azt külön megkeresik. Amennyiben nincs az otthonban, akkor azon a napon elteszik számára az ételt, amit hűtőszekrényben tárolnak. Két étkezés között kenyeret és teát lehet kérni. A vizsgálat idején az intézetben két olyan gondozott volt, aki időnként a saját szobájában - villanyfőzőlapon - készít magának ételt. Az otthonban büfé, bolt nem működik, vásárolni a közelben lévő élelmiszer- és zöldség-gyümölcs boltban lehet. A nagyobb bevásárlásokban a nővérek, a főnővér vagy a gondnok is segít.

A vizsgálat idején a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság az intézet 31 gondozottjának a nyugdíját - a gondozási szerződésben adott felhatalmazás alapján - közvetlenül a KHT-hoz utalta. Az intézet - a gondozási szerződésekben foglalt aránynak megfelelően - fizette ki a visszamaradó 20 vagy 30 százalékot költőpénzként (lásd 5. számú eset). Az 1998. március havi kimutatás szerint a 31 gondozottból egy személy a teljes nyugdíját felvehette és öten kaptak költőpénzt. A kifizetett költőpénzek között kettő nem érte el az 1993:III. tv. 117/A. § (1) bekezdésében meghatározott, a mindenkori öregségi nyugdíj legkisebb összegének húsz százalékát, ami 1998-ban 2740 Ft. Arról, hogy a kimutatás szerint jövedelemmel nem rendelkező 25 személyen túl az otthon többi gondozottjának van-e a jogszabályban előírt jövedelme, ebben az otthonban sem tudtak pontos adatot adni. Mindez a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatban okoz visszásságot. A vagyonkezelés annyiban különbözik a Hajdú utcai otthontól, hogy itt helyben a személyes letétek biztonságos őrzésének fizikai lehetősége - páncélszekrény - sincs meg. A pénzt, egyéb értéket a szobai szekrényekbe szokták elzárni.

A gondozási szerződésekben a gondozottak ruhaneművel való ellátását az otthon vállalja, ám a gondozottak többnyire a saját ruhájukat hordják. A mosásról az otthon gondoskodik, utána mindenki a sajátját kapja vissza. A fehérneműt naponta cserélik, a többit hetente egyszer, de igény szerint sűrűbben is. A gondozottak a szennyest a szobában gyűjtik, egyedül a fertőző ruhaneműt különítik el. Higiénés eszközökkel - WC-papír, szappan, sampon - teljes körűen ki tudják elégíteni az igényeket, de - a kapott tájékoztatás szerint - nem minden gondozott elégedett az olcsóbb termékekkel. Az inkontinencia betéttel való ellátás itt is megfelelő.

Az orvosi ellátást ugyanazok az orvosok biztosítják, akik a Hajdú utcai épületben dolgoznak. A főállású orvos - a havonta napi átlag két óra helyett - hetente egyszer jön, a pszichiáter és a bőrgyógyász szakorvos havonta egyszer, a konziliáriusok pedig igény szerint. Munkaidőn kívül a kerületi ügyeletet keresik meg. A szakorvosi rendelésre történő beutalásról az orvos dönt. A gondozottat a főnővér vagy a gondnok szállítja a saját gépkocsijával, a gondnok munkaköri leírásában ezt feladatul is szabták. A beteget minden esetben megvárják és visszahozzák. Aki gépkocsival nem szállítható, azt mentőkocsival szállíttatják vizsgálatra. Ilyen esetekben kísérőt biztosítanak. Az intézetben hetenként van orvosi vizit, ezen részt vesz az orvos, a főnővér és az osztályos nővér. Az orvosi vizsgálat a beteg ágyánál történik, az intimitást biztosítják. A kórházba került gondozott állapota felől rendszeresen érdeklődnek telefonon, de vannak, akiket személyesen is látogatnak. Az orvosi ellátottság az előírásoknak nem felel meg, és itt is hiányos az orvosi dokumentáció. Vannak kórlapok, amelyekben egyáltalán nincs felvételi status, vagy ehelyett csupán néhány mérhető adat (vérnyomás, pulzusszám, testsúly) szerepel. A vizsgálatot végzők olyan kórlapot is találtak, amelyre a gyógyszerelést egy valamikori kórházi zárójelentésről másolták le és a gyógyszereket automatikusan adják tovább. A 2/1994. (I.30.) NM rendelet 52. § (1) bekezdésében előírt dokumentáció helyett itt is az Aranykereszt emblémával ellátott, saját használatra kialakított Ápolási Lapot vezetik. Az intézetben szűrővizsgálat nincs. A vizsgálat értékelése szerint az, hogy az orvosi ellátás a 2/1994. (I.30.) NM rendelet előírásainak nem felel meg, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogot veszélyezteti.

A tartási, gondozási szerződésekben a KHT a gondozottak teljes gyógyszerszükségletének biztosítását vállalja. A technikai segédeszközök közül az intézetben elegendő tolókocsi, járóbot, járókeret van.

A napi eseményeket (például a gyógyszereket, felfekvéseket, székletet, vizeletet, lázat, sebeket, hányást, fürdetést, zavartságot) egy nem sorszámozott átadó füzetben vezetik műszakonként. A nővérek forgó rendszerben dolgoznak. Egyszerre két-három nővér van beosztva, akik 15-17 személyt látnak el, közöttük 4-5 fekvőt. Az inkontinens betegeket naponta legalább háromszor tisztázzák. Két ágyhoz kötött gondozott állandó katétert visel, ezeket szakképzett nővér hetenként cseréli. Rendszeresen forgatják, kiültetik a mozgásképtelen gondozottakat. Az egyéb szolgáltatásokért (kéthetente manikűr, pedikűr, fodrász) ebben az otthonban nem kell külön térítést fizetni.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

A gondozottak elhelyezésének elsődleges szempontja, hogy milyen szobában van üres férőhely. Változtatásra később van lehetőség, de ilyenkor az esetleges egyszeri befizetések közötti különbséget meg kell fizetni. Az azonos minőségű szobákban élőknél igyekeznek figyelembe venni az egészségi állapotban és az életmódban lévő eltéréseket. Házaspárok, élettársak elhelyezését megoldották.

A haldokló személy ellátása a szobájában történik, paravánnal elkülönítik, a szobatársát máshová viszik. Amennyiben előre látható, hogy rövidesen bekövetkezik a halál, akkor értesítik a családot vagy a hozzátartozót. A gondozott halála esetén, ha az munkaidőben történik, a másik intézményből hívják ki az orvost, egyébként a kerületi ügyeletesnek szólnak. Az orvos értesíti a halottszállítókat, és huszonnégy órán belül a hozzátartozókat. A szerződésben rögzítik, hogy kinek a kötelessége az eltemettetés. Ha kapnak értesítést, akkor lehetőleg elmennek a temetésre. A gondozottak állítólag soha nem akarnak elmenni a társuk temetésére. Nincs semmilyen módszerük arra, hogy a gyászt feldolgozzák, csak a vallás segít ebben. A főnővér azonban fontosnak tartja, hogy a gondozottnak legyen módja "kibeszélni magából".

Az intézetben nincs kötött napirend, egyedül az étkezések és a látogatás időpontja szabályozott. A házirend - tartalmát tekintve - a Hajdú utcai otthonéval azonos tartalmú, és a vizsgálat idején ki volt függesztve. A szervezett foglalkoztatást itt sem oldották meg (lásd 4. és 5. számú eset), bár a főnővér munkája során külön is figyelmet fordít arra, hogy a nővérek munkaidejébe a foglalkoztatás (séta, kártyajáték, sakkozás, felolvasás, beszélgetés) is beleférjen. Fontosnak tartaná kirándulások szervezését, amit annak ellenére megoldhatónak tart, hogy a gondozottak 80 százaléka inkontinens.

A mentális állapot karbantartásával itt sem foglalkoznak. Újság csak az van, amit ingyen bedobnak, vagy amit a gondozott rendel magának (a vizsgálat idején a főnővér ilyenről nem tudott). Könyvtár nincs, de van két könyvespolcnyi könyv a társalgóban. A TV egész nap be van kapcsolva, Rádió abban a szobában van, ahova a gondozottak magukkal hozták. Az ünnepeket megtartják. Cserkészek és általános iskolások rendeznek ünnepi műsorokat. Karácsonykor és húsvétkor ünnepi vacsorát és ajándékot kapnak a gondozottak. A főnővér sokat tett a családi kapcsolatok erősítése érdekében. (Például a legutolsó karácsonykor minden idős annyi rokont hívhatott meg ünnepi vacsorára, amennyit akart.) A vallásgyakorlás területén a vizsgálat nem tapasztalt visszásságot. Minden második szombaton római katolikus mise van az otthonban, amin a reformátusok is részt vesznek.

A látogatási idő előírás szerint délelőtt tizenegy és este hét óra között van, de a gyakorlatban bármikor fogadhatnak látogatót. Egy gondozottnak van saját telefonja, a számláját ő fizeti. A többiek a nővérszobából telefonálhatnak. Vidéki vagy mobil telefonszámot csak térítés ellenében lehet hívni. A leveleket bontatlanul adják át és kérésre feladják a gondozottak leveleit is. Ennek látszólag ellentmondott az a tény, hogy a vizsgálat idején néhány (körülbelül 10), kopogtató cédulát tartalmazó boríték a főnővér szobájában az asztalon volt bontatlanul.

Reggel nyolc és este kilenc óra között a lakók - állapotuk függvényében - szabadon elhagyhatják az otthont (lásd 4. számú eset). Kapuzárás este kilenckor van, de bejelentésre tovább is távol maradhatnak. Ha valaki elmegy, elegendő bármelyik nővérnek szólnia, több napos eltávozást a főnővérnek kell bejelenteni. A demens kóborló lakók ellenőrzését - a Hajdú utcai gyakorlattól eltérően - nem a kijárás korlátozásával, hanem latens kontrollal (például nagyobb odafigyeléssel) oldják meg. A gondozottak - egyéb lakhatási lehetőségüktől függően - lakóhelyként vagy tartózkodási helyként jelentették be az otthont.

Érdekvédelem

Érdekképviseleti fórum ebben az otthonban sem működik, ami a gondozottak kérelemhez és panaszhoz való alkotmányos jogával összefüggésben jelent visszásságot. A panaszokkal közvetlenül a főnővérhez, illetőleg péntekenként az itt tartózkodó ügyvezetőhöz lehet fordulni. A gondozottakkal való beszélgetések során kiderült, hogy mindig van közöttük, aki képviseli az érdekeiket. (Így például az egyik idős megkérdezte a nem katolikusokat és az ateistákat, hogy gond-e, ha nagypénteken böjtös, hústalan ebédet kapnak. Mindenki egyetértésével  nagypéntekre hústalan, igen szerény ebédet rendeltek a lakók, a kérést a főnővérnek továbbították, aki ezt teljesítette.)

Az otthon külső kapcsolatai

Az otthonnak jó kapcsolata van a kerületi önkormányzattal. Például a polgármesteri hivatal szervezésében járnak be ünnepekre az iskolások. Az otthon főnővére más hasonló ellátást nyújtó otthon - mint a Máltai Szeretetszolgálat pátyi bentlakásos otthonának - dolgozóival is tart szakmai kapcsolatot.

A vizsgálat egyéb megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy a KHT által működtetett otthonok személyi és tárgyi  feltételei, illetőleg a nyújtott ellátás nem mindenben felelnek meg a vonatkozó jogszabályi előírásoknak. Mivel az intézetek 1998. január 1-jétől határozatlan időre szóló működési engedéllyel rendelkeznek, ezért a működési engedélyeztetési iratanyagért és információért megkerestem az illetékes Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjét.

A 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet 6. §-a szerint az intézmény működése akkor engedélyezhető, ha a kérelemhez csatolták a jogszabály szerinti mellékleteket; a szakmai program, valamint a tárgyi és személyi feltételek megfelelnek a külön jogszabályban előírt követelményeknek; a szakmai vezető és az alkalmazottak rendelkeznek a jogszabályban előírt szakmai képesítéssel és az épület alkalmas az intézményi ellátás céljára. A 15. § (4) bekezdése értelmében, ha az intézmény a működési engedély kiadásához szükséges feltételeknek nem felel meg, de az intézmény működtetése ellátási érdekből indokolt, a működési engedély ideiglenesen, legfeljebb 1999. december 31-éig adható ki. A megküldött iratokból és a kapott válaszokból megállapítottam, hogy a közigazgatási hivatal a határozatlan időre szóló működési engedély kiadásakor nem a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet előírásai szerint járt el. Álláspontom szerint ugyanis - a következőkben részletezett okok miatt - mindkét telephelyre csupán ideiglenes működési engedélyt adhatott volna.

1. A kérelemhez nem csatolták a Hajdú utcai épületnek a közegészségügyi és egészségügyi követelményeknek való megfelelőségét tanúsító, az illetékes kerületi ÁNTSZ szakvéleményét. Ehelyett az ÁNTSZ Fővárosi Intézetének 1997. december 31-én keltezett, egészségügyi szolgáltatás nyújtására jogosító működési engedélye található az iratanyagban, amely egyébként "a tárgyi és személyi feltételek hiánya miatt" ideiglenes jellegű.

2. A Felső Duna sori épület esetében az ÁNTSZ Fővárosi XX. és XXIII. kerületi Intézete 1997. július 7-ei keltezésű szakvéleménye öt feltételt határozott meg, melyek közül a fürdőszobák csempehiányának pótlása és a mosható, résmentes falazat biztosítása még 1998. áprilisában sem történt meg. A közigazgatási hivatal vezetője levelében arra hivatkozott, hogy a tényállás tisztázása során ügyféli nyilatkozat alapján fogadták el a feltételek teljesülését azzal, hogy a működés ellenőrzése során azokat utólag vizsgálni fogják. 

3. A helyszíni bejárás során a közigazgatási hivatalnak észlelnie kellett, hogy egyik épület sem teljesen felel meg a 2/1994.(I.30.) NM rendeletben előírt követelményeknek, különös tekintettel a zuhanyzók és WC-k számára, a betegszobák és elkülönítők hiányára.

A 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet 10. § (1) bekezdése a működést engedélyező szerv számára évenkénti vizsgálatot ír elő, többek között a térítési díjak és egyszeri hozzájárulások megállapításának jogszerűségét illetően. A vizsgálat során észlelt jogszabálysértő gyakorlat miatt információt kértem a közigazgatási hivatal vezetőjétől az ezen a területen végzett ellenőrzéseikről. A válaszokból és a csatolt jegyzőkönyvekből azt állapítottam meg, hogy a közigazgatási hivatal a pénzügyi ellenőrzés keretében kizárólag az állami normatíva felhasználását ellenőrizte.

A közigazgatási hivatal hatósági és igazgatási főosztályának vezetője 1998. június 5-én azt a tájékoztatást adta, hogy a működési engedélyt záros határidőn belül felülvizsgálják, ennek eredményéről azonban 1998. november 15-éig további információ nem érkezett.

A működési engedély jogszabálysértő megadása az otthonban gondozott állampolgároknak az egészséges környezethez, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogaival kapcsolatban okoz visszásságot, egyben sérti a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság követelményét.

Ajánlások

1. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993:LIX. tv. 20. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, az Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása céljából ajánlással fordulok a Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjéhez. Kezdeményezem, hogy a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet 10. § (3) és (4) bekezdéseiben biztosított hatáskörében intézkedjen az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozó, jelen vizsgálattal megállapított hiányosságok megszüntetéséről.

2. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993:LIX. tv. 21. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, az Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon működési engedélye kiadásával összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása céljából a Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjénél kezdeményezem, hogy vizsgálja felül és szükség szerint módosítsa a KHT határozatlan időre szóló működési engedélyét.

Esetek

1. számú eset:

Kilencvenéves nő, aki egy éve él a Hajdú utcai intézetben. Huszonegy éve özvegy. Érettségizett, közigazgatásban irodai munkát végzett. Megszűnt az a kórházi osztály, ahol korábban kezelték, ott javasolták ezt az otthont. Jelenleg járásképtelen, baloldala bénult, rosszul hall és rosszul lát. Úgy érzi, hogy gyenge a szemüvege, de azt nem tudja kicseréltetni, szemész sem jön ide. Inkontinens, betétet visel, de a szobaWC-t használja, erre kiültetik. Szűrővizsgálaton hosszú idő óta nem volt, védőoltást nem kapott (az influenza elleni védőoltást felajánlották, de nem vette igénybe). Orvosa legutóbb éppen a vizsgálatunk napján látta, megmérte a vérnyomását, az eredményt vele is közölte. Naponta háromszor van gyógyszerosztás, a nővér szájba adja a gyógyszert és megvárja, amíg lenyeli. A gyógyszereket az orvos receptre írja fel, az eltartója beszerzi, az árát a nyugdíjából fedezi. Eltartási szerződést kötött, az eltartó naponta látogatja, rendszeresen főz a számára, minden szükséges dologgal ellátja, ruházatát mossa és cseréli. Gondozása: reggelenként az ágyban mosdatják, naponta többször megmossák a kezét (vizes szivaccsal!), hetenként egyszer zuhanyozás és hajmosás van a fürdőszobában. A zuhanyozáshoz folyékony szappant használ, eltartója szerzi be. A haját fodrász vágja saját költségen. Naponta masszírozzák, többször kiültetik, az étkezésekhez is kiültetik a szobában lévő asztalhoz. Szobatársai nem zavarják. Az ablak mellett fekszik, csak onnan kap friss levegőt. Másfél éve nem volt kint a szabad levegőn. Kerekes székkel tudna levegőre menni, de erre itt nincs lehetőség, nincs udvar, park vagy terasz, ahová kivihetnék. Római katolikus, de nem vallásos, szentmisére nem akar járni, a pap néha meglátogatja. Ittléte óta a szobában három haláleset történt, az első halottat nagyon sajnálta, de maga dolgozta fel az esetet, segítségre nem szorult. Senki élő hozzátartozója nincs, a halállal szemben közömbössé vált. Vágyai: Szeretné, ha szemész megvizsgálná és erősebb szemüveget írna, hogy többet tudjon olvasni. További kívánsága is orvosi jellegű, szeretné, ha fülészeti vizsgálattal tisztáznák, hogy lehet-e segíteni a nagyothallásán (átmosás, hallókészülék).

2. számú eset:

Kilencvenkét éves nő, több mint fél éve él a Hajdú utcai intézetben. Vidéken élt, az általános iskola hat osztályát végezte el. TSZ-ben dolgozott, mezőgazdasági munkát végzett. Ötvennégy éve özvegy.  Vidéken volt háza, amit az unoka építkezése miatt adott el, ennek fejében gondoskodnak róla. A családja döntött arról, hogy ide került, mert sokat betegeskedett, gyakran volt kórházban, nem tudták otthon ellátni. Szívbetegségről, billentyűhibáról és ritmuszavarokról tud. A kórházi vizsgálatok során epekövet is mutattak ki, ez azonban nem okoz panaszokat, diétát sem kell tartania. Fennjáró, egyedül tisztálkodik, de betegnek érzi magát. Levegőre nem jár, orvosilag tiltott a lemenetel. "Csak a halált várom" ismételgeti többször. Néha elcsurog a vizelete, betétet használ, az inkontinencia betétet az intézet térítésmentesen adja. Szobatársai betegségei nem izgatják, "elfogadom azt, ami van". Az otthonban történő halálesetek nem viselik meg, "ez az élet rendje" mondja  rezzenéstelen arccal. Az étkezéssel elégedett, ha bármire szüksége van, akkor meghozatja a büféből. A fiától rendszeresen kap zsebpénzt. Egyébként az unokája kezeli a nyugdíját. A vacsorát korainak tartja, estére gondoskodik pótlásról, reggelre azonban nagyon éhes. A saját ruháját használja, ennek mosatásáért külön kell fizetni. Az ágyneműt az intézet mosatja. A lábápolást pedikűrössel csináltatja, 350 Ft az ára. A haját a gondozók mossák, a hajvágást fodrász csinálja, 250 Ft-ért. A tisztálkodáshoz szükséges dolgokról magának kell gondoskodni, a WC papírt és papír zsebkendőt is saját maga vásárolja.

3. számú eset:

Hatvanhat éves nő, öt hete van a Hajdú utcai intézetben. Egészségügyi dolgozó volt. Egy éve özvegy. Még a férje életben volt, amikor méhnyakrákot fedeztek fel nála és kezelésbe vették. Férje halála és saját betegsége miatt depressziós lett. Fia és menye azt szerették volna, hogy költözzön hozzájuk, erre egy külön lakrészt tudtak volna biztosítani. Ezt a megoldást visszautasította, nem akart a terhükre lenni. Legutóbb depressziója miatt kórházban feküdt, ahonnan úgy akarták hazaküldeni, hogy a mentők rakják le a lakás ajtaja előtt. A fia diplomata, a szolgálati helyére vissza kellett térnie. Ezt az intézetet ajánlották, és két nap alatt kellett dönteni a sorsáról. Kénytelen belenyugodni, hogy itt van, mert "nincs jobb megoldás". Saját betegségével tisztában van, tudja, hogy nagyon beteg, áttételes rákja van. Járkál, erős fájdalmai vannak, de "nem akar fekvőbeteg lenni". A hasa fáj, puffadt, erős keresztcsonti fájdalmai vannak. Naponta többször kap erős hatású fájdalomcsillapítót. Intézeti orvosa naponta megnézi, a vizsgálatunk idején is meglátogatta. Szobatársai kifejezetten zavarják, horkolnak, idősek, süketek. Szabad levegőn nem tartózkodik, nincs hozzá ereje, hogy kimenjen. A haláleseteket mint volt ápolónő tudomásul veszi, de a férje halála nagyon megviselte, amit azóta sem hevert ki. A jelenlegi étkezéssel elégedett, de a reggeli és a vacsora nem elég változatos. Sok folyadékot, kb. két liter szénsavmentes ásványvizet fogyaszt. Az étkezések időrendjét nem tartja megfelelőnek. Az ebédhez túl közel van a vacsora, a vacsorától viszont túl hosszú idő telik el a reggeliig. A saját ruháit viseli, ezek mosásáról a rokonok gondoskodnak. A szekrényét igen kicsinek tartja, alig férnek el benne a ruhái. Reggel a szobában mosakszik, nem tud kimenni, szédül, "kába" a gyógyszerektől. Hetenként egyszer fürösztik, ha szükséges, akkor többször is. A szobaWC-t használja, de időnként "baj történik", ezért biztonsági betétet kap. A nővérek leszidják, ha bepisil vagy bekakil. A tisztálkodási szerekről maga gondoskodik. A haját fürdéskor a gondozónő mossa, a hajvágást fodrász végzi. A külön kiadásokat a hozzátartozói fizetik. A saját lakása még megvan, olyan helyre szeretne menni, ahol önálló lakrésze lenne. Magasabb szintű ellátást szeretne kapni, hozzátartozói keresik a megfelelő helyet.

4. számú eset:

Hetvenhároméves férfi, orvos. 1956 után hat évig élt külföldön, a házassága felbomlott, válása miatt települt haza. Valamikor fejsérülése volt. Egy idő után "elkóborlások miatt" elmeosztályon kezelték. Kivizsgálása  során agyi érelzáródást találtak. A Felső Duna sori otthonba való bekerülése előtt egy padon találtak rá, nem emlékezett semmire. Gondnokság alá helyezték, gondnoka az unokahúga. A kórházban javasolták, hogy idekerüljön. Lakását eladták, örökösödési problémái vannak, de nincs jogi tanácsadója, akivel ezt meg tudná tárgyalni. Egészségi állapotával tisztában van. Memóriája csökkent, ezen kívül vese-cystája  és rekeszsérve van, operálni nem kell. Állandó panasza a nagyfokú hátfájása. Mozgáskészsége jó, rendszeresen sétál. Tüdőszűrésen volt, rekeszsérvét ott fedezték fel. Influenza elleni védőoltást kapott. Az intézeti orvos ritkán látja, legutóbb három héttel ezelőtt találkoztak. A gyógyszereket az intézetben megkapja. Ápolásra nem szorul, szakorvosi vizsgálatokra egyedül jár. Ha az állapota rosszabbra fordul, kórházba szeretne kerülni. Jó idő esetén két-három órát tölt a szabadban, rendszeresen sétál, elintézi a dolgait (vásárol, szemüveget javíttat, tisztítóba hordja a zakóit) ezek a helyek elég messze vannak az intézettől. Ismerősei rendszeresen látogatják.  Az intézeti gondozottakkal ritkán beszélget. Egy harmonikaajtóval leválasztott szobában ketten laknak a szobatársával, aki mérnök. Szobatársa nagyon csöndes, keveset beszél, este korán elalszik. Saját TV-t néz, de ha a szomszédja elalszik, akkor korán elzárja. Református vallású, istentiszteletre nem jár, a rádióban hallgatja a református közvetítéseket. A haláleseteket orvosként tudomásul veszi, ezek különösebben nem viselik meg. Ittléte óta háromszor volt kórházban hetekig, az intézetből nem látogatták, nem is igényelte ezt. Az étkezéssel  lényegében  meg van elégedve, csak a vacsorát tartja túl korainak. Öt órára a városból nem mindig ér haza, ilyenkor szó nélkül elteszik a vacsoráját. Egyébként gyakran eszik, egyszerre keveset a rekeszsérve miatt. Pótvacsoráról rendszeresen gondoskodik, vásárol magának tartalékot a városban. Naponta másfél liter folyadékot fogyaszt, teát vagy szénsavmentes ásványvizet szokott inni, teát bármikor kaphat. A saját ruháit viseli, a testi fehérneműit, ingeit nadrágot helyben mossák, hetenként egyszer lehet leadni, néhány nap múlva kapja vissza a tisztát. A zakók tisztításáról maga gondoskodik, személyesen viszi el a tisztítóba. Ruháit a saját szekrényében tartja, amit otthonról hozott magával és a folyosón helyeztek el. Egyedül tisztálkodik, saját maga borotválkozik. A pedikűrt kéthetenként, a fodrászt háromhetenként veszi igénybe (hajvágás), ezekért nem kell külön fizetni. A személyzet szerinte nagyon kedves.

5. számú eset:

Nyolcvanötéves nő, hajadon. Az egészségügyben dolgozott asszisztensként. Még nincs egy éve, hogy a Felső Duna sori intézetben él. A családnak egy orvos ajánlotta az intézményt. Először az öccse került ide, akinek Parkinson kórja volt, itt halt meg. Felvételéért a lakását kellett leadni (2 szobás, balkonos), ennek fejében "vették meg ezt a lakrészt". Elvonultan él, a nővéreken kívül senkivel sincs kapcsolata, eddig egyszer volt kinn a társalgóban, kétszer kivitték a teraszra. A nyugdíja ide érkezik, a főnővér kezeli a pénzt, a gondozási díjat havonta levonják. Nagyon gyengének érzi magát, fáj a háta. Amióta itt van, azóta "pelenkázzák", mert nem érne ki időben a WC-re. Szédül, itt az intézetben már kétszer elesett. Az utolsó esése óta sokat romlott a mozgása, jelenleg járókerettel sem tud járni. Gyógytornász hetenként kétszer-háromszor foglalkozik vele, de előfordul, hogy csak egyszer jön. Körülbelül tíz év óta vannak vastagbél-gyulladásos panaszai. Nem akarja, hogy kivizsgálják. Orvosi leletei között szereplő diagnózis: Progresszív mentális leépülés, osteoporosis, polyneuropathia. Rendszeresen kapja a gyógyszereit. Szűrővizsgálaton régen volt. Az idén is kapott influenza elleni védőoltást. Orvosa az intézeti orvos, csak akkor jön, ha üzen neki. Rendszeres vizit nincs. A fürdőszobáját nem használhatja, a lefolyó el van dugulva. Máshová viszik fürödni, hetenként kétszer. A vizsgálatunkat megelőző napon fodrász vágta a haját, nem kellett érte külön fizetni. Reggelenként az ágyban mosdatják, rendszeresen pelenkázzák, körmeit rendben tartják. Ha rosszabbra fordulna az állapota, nem tudja mit akarna. Az intézetbe történő beköltözés nagyon megviselte, a kórházból nagyon hirtelen kellett eljönnie. Római katolikus, tudja, hogy mise szokott lenni, de azon ő nem akar részt venni. Régen már felvette az utolsó kenetet. Normál kosztot kap, nagyjából elfogyasztja, nem válogat. Este pótvacsoraként kekszet szokott enni. Ételt nem tud eltenni, a hűtőszekrénye nincs bekapcsolva. Néha egy-egy szelet tortát szeretne enni, ez hiányzik. A rokonai hetenként látogatják, rendszerint gyümölcsöt hoznak. Saját hálóinget használ, itt mossák, be van számozva, azt kapja vissza. Az intézeti ágyneműt hetenként cserélik.

2.  Szent Erzsébet Otthon
(Pilisvörösvár, Szent Erzsébet utca 135.)

A vizsgálat ideje: 1998. április 28-29.

Az intézmény általános jellemzői

Az időseket ápoló-gondozó otthont a kanadai Szent Erzsébet Otthon Társaság létesítette. Az 1959. szeptember 30-án Kanadában, Hamilton városban alapított Szent Erzsébet Otthon Társaság (a továbbiakban: Társaság) egyik alapítója és képviselője egy Pilisvörösváron született, jelenleg Kanadában élő nővér. A Társaság - mint egyházi jogi személy - működését dr. Paskai László bíboros, prímás, esztergomi érsek 1990-ben engedélyezte, a Komárom-Esztergom Megyei Bíróság pedig 1995-ben jegyezte be. Az otthont külföldi - elsősorban kanadai - adományokból építették, és 1993. november 1-jén kezdte meg működését. Az otthont magában foglaló ingatlan egyházi tulajdonban van, az otthon fenntartója a Társaság. A Társaság, a 250 személy elhelyezésére alkalmas központi épületen kívül, az ingatlanon 25 lakóházat is épített. Ezeket ugyancsak időskorú személyeknek, magánjogi szerződésekkel adták bérbe. Az itt lakók az épületeket életük végéig használhatják, és - térítés ellenében - az otthon egyes szolgáltatásaira is jogosultak.

Az otthon az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat nyújtó, ún. emelt szintű idősek otthonaként működik. A Pest Megyei Közigazgatási Hivatal a működést a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendeletre hivatkozással 1997. június 1-jétől határozatlan időre engedélyezte.

Az  otthon alkalmazottainak száma a vizsgálat idején 54 fő volt. Ebből szakdolgozó 23, ami az 1998. december 31-éig előírt időarányos követelménynek mintegy kilencven százalékát jelenti. Az otthonban a jogszabályban előírt mentálhigiénés csoportot nem alkalmaztak. Az otthon igazgatója ideg- és elmegyógyász szakorvos, a főnővér pedig általános ápolói és általános asszisztensi végzettséggel rendelkezik. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozók 82 százaléka szakképzett. Az otthon jellegéből adódik, hogy a gondozási és egyéb feladatokban több lakó önkéntes segítőként részt vesz.

Az otthon a gondozottak után kapott állami - és a kiegészítő egyházi - normatívából, a gondozásért fizetett térítési díjakból és esetleges egyéb bevételekből, adományokból gazdálkodik. A havonta fizetendő térítési díjat az 1993-ban kötött szerződésekben még úgy állapították meg, hogy az a lakó mindenkori nyugdíjának 50 százaléka, de legfeljebb 20.000 Ft. (Ez lényegében azt jelentette, hogy az intézményi térítési díj havi 20.000 Ft volt, a személyi térítési díj pedig a nyugdíj 50 százaléka.) Az 1994-től kötött szerződésekben azonban már nem szerepel az intézményi térítési díj összege, csupán annyi, hogy az otthon által nyújtott szolgáltatásokért a mindenkori nyugdíj 80 százalékát kell fizetni. A 29/1993. (II.17.) Kormányrendelet 2. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezés szerint az ellátásért fizetendő személyi térítési díjat a jövedelmi viszonyok és az intézményi térítési díj figyelembevételével kell megállapítani. Az 1996. április 18-a után kötött szerződések vonatkozásában a vizsgálat aggályosnak ítélte, hogy a fenntartó nem állapította meg az intézményi térítési díjat, és így a személyi térítési díj kizárólag a nyugdíj meghatározott százaléka. A vizsgálat megállapítása szerint a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvével összefüggő visszásságot jelent az a tény, hogy a jogszabályi rendelkezések ellenére az otthon nem állapítja meg az intézményi térítési díjat. A befizetések azonban azt mutatták, hogy az érintett gondozottak tulajdonhoz való joga a személyi térítési díj említett módon történt megállapítása következtében nem sérült. Az említett időszakban kötött szerződések alapján 1997-ben befizetett legmagasabb térítési díj 25.073 Ft volt, az egy főre jutó ráfordítás viszont - a kapott információk szerint - 43.133 Ft. A szerződések a távollét idejére fizetendő térítést - a jogszabályi előírásoknak megfelelően -  a személyi térítési díj 20 százalékában határozzák meg. A térítési díj fedezetéül készpénzvagyon lekötését vagy jelzálogjogot nem alkalmaznak. 

Az otthon az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat nyújt, ezért az 1993:III. tv. 117/B. §-a értelmében az elhelyezéskor egyszeri hozzájárulást kérhet. Ennek összege nem haladhatja meg az éves intézményi térítési díj tízszeresét. Mivel az otthon az intézményi térítési díjat 1994 óta nem határozta meg, így a vizsgálat az 1996. április 18-a után megkötött szerződésekben az egyszeri hozzájárulás összegének megállapítását is aggályosnak találta, ami az érintett gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogát veszélyezteti. Meg kell azonban jegyezni, hogy 1996. április 18-a és 1997. december 31-e között összesen 26 szerződést kötöttek, melyekben a legmagasabb egyszeri hozzájárulás 2.898.720 Ft volt, amit a körülbelül  havi 24.000 Ft-os intézményi térítési díj esetében lehetett volna megállapítani. Azt is feltétlenül ki kell emelni, hogy a 26 esetből 9 alkalommal egyáltalán nem kértek egyszeri hozzájárulást. Az egyszeri hozzájárulás megfizetésétől karitatív okokból tekintenek el, azt a 172 gondozott közül összesen 12 személy (7 százalék) nem fizette meg. A befizetett egyszeri hozzájárulások 10 százalékát a jogszabályi előírások szerint elkülönített számlán tartják,  és az egyszeri hozzájárulások személyenkénti nyilvántartása is jogszerű.

Az intézményi jogviszony keletkezése és megszűnése

Az otthonba való felvételről az otthon vezetése dönt. Római katolikus otthon, ennek ellenére felekezethez való tartozástól függetlenül vesznek fel gondozottakat. A felvétel elsődleges szempontja a rászorultság, ezen belül az életkor, az egészségi állapot és a mozgáskészség. Az otthon ellátási területe az egész ország, de a lakók között van kettős állampolgár is. A jelentkezők egy adatlap kitöltésével jelentkeznek. A behívás azonban nem ennek sorrendjében történik. A gondozottakkal az ellátásra minden esetben szerződést kötnek, ekkor állapítják meg az egyszeri hozzájárulás összegét is.

A jogszabályban előírt előgondozást nem végez az otthon, azonban az adatlapok átadása és átvétele során tájékoztatást adnak az otthon működéséről, a házirendről, a szolgáltatásokról, és minden esetben meg is mutatják az otthont, a választható lakrészeket, illetőleg apartmanokat. Egyidejűleg tájékozódnak a jelentkező életkörülményeiről, elvárásairól, szokásairól, jövedelmi viszonyairól.

Az ellátásra kötött szerződések a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendeletben előírt szabályozási tárgyköröket tartalmazzák. A szerződésekben pontosan megjelölik az elhelyezésre szolgáló lakrészt is, azzal a kikötéssel, hogy a lakó csak saját kérésére vagy beleegyezésével költöztethető át más ingatlanba. A lakók az otthont döntésüktől függően lakóhelyként vagy tartózkodási helyként jelentik be.

A vizsgálat idején a gondozottak létszáma 172 volt, az átlagéletkor 76 év. A nők aránya 71 százalékos. A beköltözésre mintegy 500-600 időskorú vár. A várakozási idő 3-5 év. Bár a teljes férőhelyszám nincs betöltve - kétszemélyes szobákba is helyeztek el egyedül gondozottakat -, csak a kiköltözés vagy elhalálozás miatt megüresedett helyeket töltik be.

Az intézményből való távozás 1995-től 1997-ig a következőképpen alakult.

1995
1996
1997

Meghalt
  8
18
12

Otthonába távozott
10
  5
  2

Összesen
18
23
14

Az intézményi jogviszony megszűnése esetén a befizetett egyszeri hozzájárulás időarányos részét az otthon visszatéríti. A vizsgálat idején, a kapott tájékoztatás szerint két vitás - peres - ügyük volt folyamatban, mindkettő az 1996. április 18-a előtt kötött szerződéssel kapcsolatban.

Az ellátás tárgyi feltételei

Az otthon Pilisvörösvár külterületén, 6 hektáros szépen parkosított, kerítéssel zárt területen, a város határától mintegy 400 méterre található. Mivel a buszmegálló is körülbelül ugyanilyen távolságra van a főbejárattól, ezért az otthon vezetése az önkormányzat közreműködésével segítségért fordult a Volánhoz, eddig eredmény nélkül.

Az otthon építészetileg is a kanadai otthon képét mutatja. Rendkívül korszerű, bár valamennyi kiegészítő egységet - például az önálló gyógyszertárat -, nem építették meg. Az otthont magában foglaló központi épületet 25 földszintes, előkertes ház veszi körül. A többemeletes központi épületben a főbejáratnál éjjel-nappali ügyelettel recepció működik. A lakók itt adhatják le a kulcsaikat, vehetik át az üzeneteiket. Az épületben egy- és kétágyas, önálló fürdőszobával rendelkező lakrészek, valamint hét különböző típusú apartman van. Az egyes egységeket az időskori sajátosságoknak megfelelően alakították ki. Az otthon építészeti-technikai felszereltsége minden igényt kielégít. A folyosók és az ajtók szélesebbek a szokásosnál, ágyak és tolókocsik is elférnek. Az épületben működő két lift is alkalmas ágyak szállítására. Minden helyiség - közöttük a WC-k is - megközelíthető kerekesszékkel. A villanykapcsolók mindenhol derékmagasságban találhatók. Sehol nincs küszöb, a lépcsőkön csúszásgátlók vannak. Az akadálymentes közlekedést mindenhol biztosították.

Az otthonban külön gondozási egységeket nem alakítottak ki. Valójában egy-egy emelet tekinthető egy gondozási egységnek, mivel az emeletenként kialakított nővérpultoknál állandó ügyelet van. Az épületben belső telefonos rendszer működik. A nővérpultnál jelez - egyidejűleg hang- és fényjelzéssel - a szobákban lévő csengő, telefon.

Minden folyosón van teakonyha a gondozottak számára. Emeletenként külön fürdőszobák és WC-k is találhatók, közöttük olyan fürdőszoba, amelyben emelőszerkezet segíti a mozgásképtelen betegek fürdetését (lásd 3. számú eset). Külön ágytálmosó helyiség van. A folyosók végén társalgók találhatók, ahonnan terasz nyílik. A lépcsőház minden szintjén fotelekkel, kanapéval, sok-sok virággal rendeztek be beszélgető sarkokat. A közösségi célra használt helyiségek egyike a tornaterem, amelyet fizikoterápiás gyakorlatokra alkalmas felszereléssel rendeztek be: bordásfallal, labdákkal, taposógéppel, tükörrel, súlyzókkal. Az otthonban az eddig felsoroltakon kívül: fodrászat, kozmetikai szalon, büfé, mosoda, főzőkonyha,  500 férőhelyes étterem, könyvtár, kápolna, két vendégszoba és széfszoba is van. A széfszobában 128 rekeszben helyezhetők el a nem túl nagy méretű értéktárgyak. Egy-egy rekesz csak a lakónál és az intézmény vezetőjénél lévő, két kulccsal együtt nyitható. Az épületben folyamatos a melegvíz-szolgáltatás, és központi fűtés üzemel.

A lakrészek és az apartmanok 20-60 négyzetméteresek. Az egy főre jutó szobanagyság legalább 20 négyzetméter. A lakrész egy szoba és egy zuhanyozós fürdőszoba, az apartman két szoba, egy kádas fürdőszoba és az egyik szobával azonos légterű konyha. A konyhákban hűtőszekrény, mosogató és villanyfőzőlap található. A konyhabútor elemei könnyen, egy mozdulattal kezelhetők. A fürdőszobákban, WC-kben, a kádak mellett kapaszkodókat szereltek fel. A mellékhelyiségekben mindenhol volt törölköző és szappan. A szobákban jelzőcsengő és/vagy telefon van. A jelzőcsengők az ágyak mellett és a fürdőszobákban vannak. Minden szobában van tűzjelző berendezés. A szobák berendezése változó, saját bútort (TV, ágy, fotel, szekrény, hűtőszekrény) is be lehet hozni. Több szobában használják a Kanadából érkezett emelhető, dönthető, mozgatható ágyakat és az ágyak mellé helyezhető, ugyancsak emelhető, mozgatható ágyasztalokat. A lakrészek és apartmanok a vizsgálat idején tiszták, otthonosak, kellemesek voltak. Takarítás a lakrészekben hetenként egyszer - vagy szükség szerint azonnal  - történik. Az ajtók zárhatók, és minden ajtón szerepel a gondozottak neve.

A nővérpult mögötti őrzőkben helyezik el - szükség szerint - a fokozott felügyeletet igénylő betegeket. Ezen kívül az otthonban két betegszoba van, és még három betegszobát tudnak kialakítani. Orvosi rendelő és külön gyógyszerszoba is van.

Az otthon által biztosított ellátás

A lakók - hetenként előre kitöltött étlapon - két menüből választhatnak, ebből az egyik mindig diétás (fűszerszegény, kímélő). Orvosi javaslatra van még cukorbeteg és pépes diéta. A napi három étkezésből az ebéd mindig meleg étel. Kiegészítő étkezés nincs. Ebédelni az erre megjelölt időpontnál kicsit korábban is lehet, és kérésre este hat óráig el is teszik az ételt. Az ebédlőben négyszemélyes asztaloknál, személyre szabott a terítés. A lakók maguk dönthették el, kivel ülnek egy asztalnál. A vizsgálat idején mindenkinek ki volt készítve a gyógyszere is a tányér mellé. A fekvőbetegnek a személyenként tálcákra készített ételt külön ételliften szállítják. Az étkezések időpontja racionális. A gondozottak egy része azonban kifogásolta a kötelező éttermi megjelenést (lásd 3. számú eset). Az alkoholfogyasztást a házirend úgy szabályozza, hogy "a mértéken felüli alkoholfogyasztás" kerülendő. A helyszíni tájékoztatás szerint az otthonban túlzott alkoholfogyasztásból származó probléma nem volt.

Vásárolni az épületben lévő büfében vagy a városban lehet. Az otthon költőpénzt egyik gondozottjának sem fizet, de - a kapott információk szerint - a személyi térítési díj befizetése után mindenkinek marad legalább a költőpénznek megfelelő pénzösszeg.

Ruhát, textíliát minden gondozott hoz magával. Ha valaki igényli, akkor - a tájékoztatás szerint - az otthon biztosítja az ellátást. Az intézet mosodája korszerű mosó- és szárítógépekkel rendelkezik. A reggel leadott szennyest már aznap délután, legkésőbb másnap reggel tisztán adják vissza (lásd 1. és 2. számú eset). A gondozottak gyógyászati segédeszközökkel (járókeret, bot, felfekvés elleni ágy, emelő, magasított WC-ülőke) jól ellátottak. Tisztálkodó szereket csak kérésre adnak, és az intézet vezetése szerint nincs is rá igény. A gondozottak elmondása szerint viszont az otthon tisztálkodó szereket egyáltalán nem ad, ami a legmagasabb szintű test és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogokkal kapcsolatban okoz visszásságot.

Az otthonban egy sebészeti szakvizsgával is rendelkező háziorvos hetente kétszer három órát rendel. Ezen kívül egy belgyógyászt alkalmaznak heti kétszer öt órában. A rehabilitációs orvos hetente egy alkalommal, az igazgatónő (ideg- és elmeorvos) minden héten kétszer két órát rendel. Az egyéb szakorvosi vizsgálatokat, illetve kezeléseket (szemészet, fülészet, bőrgyógyászat) a városi rendelőintézet végzi. Este hét és reggel hét óra között, valamint péntek este héttől hétfő reggel hétig saját ügyeleti rendszert szerveztek, a mindenkori ügyeletes telefonon érhető el. Az intézeti  háziorvos helyben, az orvosi szobában rendel. A fekvő betegeket a főnővér írja össze, őket az orvos a szobájukban vizsgálja meg. A szűrővizsgálatok közül tüdőszűrés és osteoporosis szűrővizsgálat van. Az igazgatónő elmondása szerint nagy gondot fordítanak a megelőzésre, a lakók 70-80 százaléka elfogadja az influenza elleni védőoltást, és többen igényelték a kullancs ellenes védőoltást is. Az intézmény 4 fizikoterápiás és egy masszírozó készülékkel rendelkezik, amit napi hat órában vehetnek igénybe a lakók. A reumatológus szakorvos péntekenként az előre elkészített beosztás szerint végzi a kezeléseket. A szabad órákban a településről is jöhetnek kezelésre.

Az orvosi dokumentációt az otthonban pontosan vezetik. A háziorvos által vezetett törzskartonon tüntetnek fel minden vizsgálati eredményt, az orvos gyógyszeres javaslatával és aláírásával. Ezzel együtt kezelik a felvételkor kiállított egészségügyi lapot, ami az előírt vizsgálati leleteket (mellkas röntgen, széklet vizsgálat) tartalmazza, valamint a neuropszichiátriai vizsgálati leletet. A nem sorszámozott átadó füzet és a gyógyszerelési füzet naprakész állapotban, dátummal, aláírással ellátva a nővérpultnál található. Ezeket az igazgatónő, a háziorvos és a főnővér naponta ellenőrzi. A baleseteket az átadó füzetbe írják be, és az ügyeletes orvosnak jelentik. Az ügyeletes orvos vagy saját maga ellátja a sérültet, vagy intézkedik az ellátás érdekében. A baleseteket minden esetben rögzítik az egészségügyi kartonon és külön jegyzőkönyvet is készítenek róla. Kórházba illetőleg onnan az otthonba intézeti járművel vagy mentővel, de mindkét esetben kísérővel szállítják a betegeket (lásd 3. számú eset). A kórházba kerülő betegeket a lakók és az otthon lelki vezetője látogatják.

A központi ügyeleti szolgálatot nappal 4, éjszaka 2 nővér látja el, akik összesen 40-50 lakó, közöttük 10 mozgásképtelen személy gondozását végzik. A nővérhívó pultnál található a gyógyszerszekrény a napi a sürgősségi gyógyszerekkel, a már említett átadó-  és gyógyszerelési füzet, a kórházba szállítottakról vezetett füzet, az orvosi ügyeleti lista a szükséges telefonszámokkal, a lakók által választott háziorvosok listája és minden egyéb olyan egészségügyi dokumentáció, amire az ügyeleti szolgálat alatt szükség lehet. 

A gyógyszerellátást a házirend úgy szabályozza, hogy az orvosok által felírt receptek alapján a beszerzés és a gondozottakhoz való eljuttatás az otthon főnővérének a feladata, azonban a gyógyszer árát a lakóknak kell fizetniük (lásd még 1., 2. és 3. számú eset). A 2/1994. (I.30.) NM rendelet 54. § (2) bekezdése az otthonok kötelességévé teszi a szükséges gyógyszer beszerzését. Az említett szabályozás és gyakorlat a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával kapcsolatos visszásságot okoz.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

Az elhelyezésről a lakó és vezetőség együtt dönt. Kétágyas lakrészbe csak úgy kerülhetnek rokonsági kapcsolatban nem álló személyek, ha együtt kérik elhelyezésüket. Ha később mégsem tudnak egymás mellett élni, akkor a lehetőségektől függően szétköltöztetik őket. Élettársak elhelyezésére, egyházi intézmény lévén, nincs mód. Toleránsak a kialakult párkapcsolatokkal szemben.

Ha valaki meghal, az elkülönítés nem jelent gondot, mert többnyire egyedül laknak az idősek. Ez alól csak a házaspárok kivételek, de ők többnyire nem akarják magára hagyni a halottat. Az orvosi vizsgálat után értesítik a halottszállítókat és a hozzátartozókat. A leltárt a hozzátartozóval vagy közjegyzővel veszik fel. Ennek megtörténtéig zárva tartják a lakrészt. Már beköltözéskor készül végrendelet (lásd 1. számú eset), és többnyire megvan a sírhely is. Általában a hozzátartozók temettetik el az idős személyt. Ha nincs sírhely és hozzátartozó sem, akkor az elhunytat az intézet költségén elhamvasztják, és hamvait az otthon kápolnájában helyezik el. Az otthon megnyitásától számított négy év alatt 46 gondozott halt meg, szinte mindegyikük kórházban, ezért a haldoklással kapcsolatos közvetlen élményeik nincsenek. Az elhunyt lelkiüdvéért a lakók imádkoznak és együtt igyekeznek a gyászt feldolgozni.

Az otthon által nyújtott szolgáltatás része a testi gondozás. Fürdetés hetenként egyszer, lehetőleg a hét azonos napján történik, zuhanyozás naponta. Fodrászat, kozmetika, manikűr, pedikűr az otthonon belül működik, térítés - önköltség - ellenében vehető igénybe. A hajmosást, hajszárítást, körömvágást a nővérek térítésmentesen elvégzik. Az intézetben kötött napirend nincs, az étkezések, a látogatás és a kapuzárás időpontját kivéve. Az otthonban biztosított gondozás a jogszabályi követelményeknek teljes mértékben megfelel, azonban a vizsgálat úgy ítélte meg, hogy a személyre szabott bánásmód hagy maga után kívánnivalót. Ennek egyik oka a személyzet megfelelő képzettségének, különösen azonban a mentálhigiénés csoport működésének hiánya. Az intézetben ugyanis több olyan állandósult problémát észleltek a vizsgálatot végzők, ami megfelelő módszerekkel orvosolható volna. Ezek egyike a "tehetősebb" és "szegényebb" gondozottak közötti ellentétek kialakulása (lásd 2. számú eset). Ezen kívül a vezetőség és a gondozottak is problémaként jelezték a - már említett - kötelező jellegű megjelenést az étkezéseknél. A vezetőség szerint az időseket mobilizálni kell, s ezért is fontos a kötelező megjelenés. A másik oldalon viszont az egészségileg meggyengült időseknek sokszor nehézséget jelent a háromszori étkezéshez való felkészülés és közlekedés.

A házirendet az intézmény vezetője a lakókkal kötött megállapodások alapján készítette. A fenntartó 1996 februárjában jóváhagyta, azóta egyszer vizsgálták felül, amikor újraszabályozták az érdekképviseleti fórum működését. A házirend a vizsgálat idején - láthatóan állandó helyen - a főbejárat mellett, az aulában volt kifüggesztve. A házirend jogszabályba ütköző módon szabályozza - a már említett - gyógyszerellátást. Ezen kívül a házirendből hiányzik az alábbi,  jogszabályokban előírt szabályozási követelmény:
- a ruhával, textíliával való ellátás rendje,
- a tisztálkodási szerekkel való ellátás rendje,
- a foglalkoztatásban közreműködő személyek díjazása,
- a készpénz intézményben vagy pénzintézetben való megőrzésének esetei,
- a személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összege,
- a befizetett egyszeri hozzájárulás időarányos visszafizetésének módja és részletes szabályai.
Az egyes tárgykörök szabályozásának hiánya a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal és a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság követelményével összefüggésben jelent visszásságot.

Az otthonban jól látható helyen - a bejáratnál és az ebédlő mellett - kifüggesztett tábla tájékoztatja a lakókat a legkülönbözőbb információkról, mint például: a baráti kör időpontja, kábeltv műsorai, hangversenybérlet, püspöki körlevél, csoportos gyógytorna időpontja, klub összejövetelek, energia és papírár-emelkedésről való tájékoztató, szanatóriumi, kirándulási lehetőségek, orvosi rendelési idő, gyorssegélykérés módja, gyászjelentés. Ez az információs  környezet hathatósan segíti elő az idősek önálló életvitelét. Az otthonban többféle foglalkoztatási lehetőség van. A tornateremben naponta legalább 15 fő vesz részt fizikoterápián (lásd 1. számú eset) és 12 fő gyógytornán. A szellemi kondíció megőrzésére hetenként kétszer irodalmi és zenei klub működik. A könyvtárat az egyik lakó kezeli. Egy éve alakult egy baráti kör, amit felekezeti hovatartozásra való tekintet nélkül látogathatnak a lakók. Az otthonban rendszeresen tartanak hangversenyt a helyi zeneiskola növendékei. Az otthon lakói kedvezményesen látogathatják a Pilisvörösvári Zeneiskola nyilvános koncertjeit is. Időnként autóbuszos kirándulásokat szerveznek, főleg egyházi kegyhelyeket látogatnak. Az otthon lakói egyénileg vagy csoportosan is látogatják a közeli hegyek kirándulóhelyeit. Önkéntes alapon lehet még az otthonban kertészkedni, a konyhai előkészítésnél, a bevásárlásnál, az ételkiosztásnál segíteni. Körülbelül 10-12 fő vesz részt rendszeresen ezekben a munkákban. Az elvégzett munkáért munkaterápiás jutalmat nem fizetnek.

Az otthonnak külön kápolnája van, ahol napi három misét tartanak. A lakók között három pap él, egyikük az otthon lelki vezetője, egy Kanadából hazatért jezsuita szerzetes. Hétvégén református istentiszteletet is tartanak, melyeken körülbelül kilencven személy vesz részt.

A látogatót napközben bármikor lehet fogadni. A látogatás csak orvosi javaslatra (például járvány esetén) korlátozható. A látogatók térítés ellenében vendégszobai elhelyezést és étkezést is kaphatnak. Az otthonban van postaláda, amit mindig a postás ürít, és ő kézbesíti a gondozottak leveleit is a szobákba.

Napközben az otthont bárki bármikor elhagyhatja. A távozást - a kulcs egyidejű leadásával - a recepciónál és szükség szerint a nővéreknél kell bejelenteni. Így az elkóborlás megakadályozása nem jelent problémát, mert a recepció latens kontrollként működik. Az igazgatónő elmondása szerint az intézet működése óta előfordult, hogy néhány demens lakó el akarta hagyni az épületet, de a recepciós rögtön jelezte ezt, és kedvesen "visszatérítették". 

Érdekvédelem

Az otthon házirendje az érdekképviseleti fórum megalakulásának és működésének szabályait tartalmazza. Ennek ellenére a vizsgálat idején - pontosabban már előtte egy évvel - az érdekképviseleti fórum nem működött, ugyanis működését 1996 márciusában a lakógyűlés hosszas vita után "felfüggesztette". A helyszíni vizsgálatot követően az otthon vezetése 1998. június 10-én írásban arról adott tájékoztatást, hogy az érdekképviseleti fórum tagjait az 1998. június 3-ai lakógyűlés megválasztotta.

A házirend az érdekképviseleti fórum tagjain és működésén kívül pontosan meghatározza, hogy egyes panaszokkal melyik vezetőhöz lehet fordulni. Ezen kívül rögzíti azt is, hogy "a jogosult vagy képviselője, valamint hozzátartozója panasszal fordulhat a fenntartóhoz vagy az egyházi ordinariushoz is, ha az Otthon vezetője vagy a fórum 15 napon belül nem intézkedik, vagy a vezető döntésével nem ért egyet, de igénye jogszabályilag megalapozottnak látszik." Az 1993. évi III. törvény 98. § (3) bekezdése értelmében viszont a fenntartóhoz akkor lehet panasszal fordulni, ha a panasz kivizsgálására jogosult határidőben nem intézkedik, vagy intézkedésével nem értenek egyet, függetlenül annak jogszabályi megalapozottságától. A jogszabály és a házirend szabályozásával ellentétben a vizsgálatot végzők azt tapasztalták, hogy az otthon vezetése egyértelműen elítélte azokat a gondozottakat, akik a fenntartóhoz - Kanadába - írtak panaszt. Ezt a levelet a vezetőség az 1996. márciusi lakógyűlésen fel is olvasta. A vizsgálat megállapítása szerint a több mint egy évig tartó - az érdekképviseleti fórum szüneteléséből eredő - jogellenes állapot, a házirendnek a jogszabályhoz képest korlátozó rendelkezése, valamint az otthon vezetésének a panaszok intézésével kapcsolatban említett gyakorlata a gondozottak panasz és kérelem előterjesztéséhez való alkotmányos jogával kapcsolatban okozott visszásságot.

Az otthon külső kapcsolatai

Az intézménynek jó kapcsolata van a településsel, különösen az önkormányzattal, az iskolákkal, a szakorvosi rendelőintézettel és az egyházzal.

Ajánlások

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Szent Erzsébet otthon működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása, illetőleg az alkotmányos emberi jogot veszélyeztető gyakorlat megszüntetése céljából ajánlással fordulok az otthon vezetőjéhez. Kezdeményezem, hogy 
- a jogszabályi előírások szerint állapítsák meg az intézményi térítési díjat,
-  a gondozottakat lássák el a jogszabályban előírtak szerint tisztálkodó szerekkel,
- térítésmentesen biztosítsák az orvos által javasolt gyógyszereket,
- a jogszabályi előírások szerint módosítsák a házirendet,
- biztosítsák, hogy az otthon lakói érvényesíthessék a panasz és kérelem előterjesztéséhez való alkotmányos jogukat.

Esetek

1. számú eset:

Kilencvenkét éves nő, negyvennégy éve özvegy. Három polgárit végzett, Erdélyből költöztek át, háztartásbeliként dolgozott. Az otthon megnyitásakor költözött be. Előzőleg saját házában élt  egyedül,  igen nehéz körülmények között. Alkoholista veje miatt nem akart a családjával összeköltözni. Beköltözésekor 1.000.000 Ft-ot fizetett a lakrészéért, amiben egyedül van. Időközben a lánya is megözvegyült, hetvenhároméves, ő is egy idős otthonban lakik. A lánya és az otthon vezetősége is szeretné, ha a lánya hozzá költözne, de ő egyedül szeretne maradni. Depressziós, nem tud másokat elviselni. Az egészségi állapotát nagyon rossznak tartja, a gerince teljesen deformálódott, alig tud járni. Rendszeresen tornászik, időnként fizikoterápiára jár, rendszeresen szed fájdalomcsillapítókat. A tüdőszűrést felajánlották, de nem akart elmenni. Védőoltást nem akart. Orvosa  legutóbb a vizsgálatunk napján látta. A gyógyszereket felírják receptre, maga fizeti, és maga gondoskodik a beszerzésükről. A reggelijét behozzák a szobájába, a többi étkezéshez le szokott járni, de két héte - amikor egy balesete volt - a szobájában étkezik. Az étellel elégedett, változatos az étrend, mennyiségileg is elegendő. A lakrészéhez tartozó kis konyhában szokott magának főzni. Saját ruháit használja, hetenként adja le a szennyeset. A holmikban benne van a szobaszám, így soha nem keveredik el semmi. Egyedül tisztálkodik, a saját mag által vásárolt tisztálkodási szerekkel. Fodrász van az otthonban, de ő nem jár hozzá. A pedikűrt szokta csak igénybe venni, ami esetenként 200-400 Ft-ba kerül. Keveset tartózkodik a szabad levegőn. Vallásos, naponta jár szentmisére. Az otthonban reformátusok is laknak, számukra is tartanak istentiszteletet. Zsidók is laknak az otthonban. Ittléte óta 14 haláleset fordult elő azon a folyosón, ahol lakik. Számára nem jelentett nagyobb problémát, a dolgozókat viszont nagyon megviselik a halálesetek. A halálra fel vannak készülve, mindenkinek van végrendelete. Szerződéskötéskor a temetésre vonatkozó akaratukat is rögzítik. Az otthon közelében is van temető, az elhunyt lakók közül többet oda temettek. A temetéseken az otthont képviselik, ő maga ilyen temetésen még nem volt.

2. számú eset:

Nyolcvanhét éves nő, tizenkét éve özvegy. Bútorkereskedésük volt, ő maga is dolgozott az üzletben. Felsőkereskedelmi iskolát végzett. Körülbelül háromnegyed éve lakik az intézetben. Előzőleg egyedül lakott egy kilencvennégy négyzetméteres lakásban. 1989-ben agyérgörcse volt, állapota rendeződött ugyan, de járókerettel, nehezen jár. Otthonában nem érezte magát biztonságban. Egy lánya Kanadában él, nagyon vallásos, ő ragaszkodott ehhez az otthonhoz. Bejövetelekor közel 3.000.000 Ft-ot fizetett, ezen kívül a nyugdíja 80 százalékát leadja havonta, és fizeti a gyógyszereit. Nehezen mozog, szédül, egyensúlyzavarai vannak, sokszor elesik el. Orvosa eddig egyszer látta. Tízféle gyógyszert szed, amiket felírnak receptre, azokat maga hozatja be, több mint 2000 Ft-ba kerülnek. A tisztálkodást zuhanyozással oldja meg, ehhez kap segítséget, ha kér. Az étkezéssel meg van elégedve, keveset hízott, étvágya változó. Régen szeretett főzni, de most örül annak, hogy mindent készen kap. Saját ruháit használja, mindent az otthonban tisztítanak, bármikor leadhatja a ruháit, még aznap visszakapja. Az intézetben dolgozó fodrászt, kozmetikust, pedikűrt igénybe veszi, amiért külön kell fizetni. Kevés időt tölt szabad levegőn. Az otthonban jól érzi magát. Vasárnaponként rendszeresen jár misére. Az otthonban vallási ellentétek nincsenek, de vannak társadalmi osztályok. A lakók "lenézik egymást", akinek apartmanja van, az nem  köszön  a másiknak. Az otthonban előforduló halálesetek nem viselik meg, tudomásul veszi.

3. számú eset:

Kilencvenhárom éves nő, kilenc éve özvegy. Amerikában élt, kozmetikus volt. Férje halála után települt haza. Nehezen tudott volna megélni férje nyugdíjából (720 $), és egyedül volt, rokonok nélkül. Itthon segíteni akart beteg testvérén, akivel együtt laknak a jelenlegi apartmanban. (Testvére ugyancsak kilencven év fölött van, két polgárit végzett, kézbesítő volt egy vállalatnál. Rosszul lát, süket, gondnokság alatt áll. Az oroszok elhurcolták, azóta is az a téveszméje, hogy "ki fogják végezni".) Hirdetés útján ismerte meg az intézetet, akkor határozta el, hogy itt akar lakni a testvérével együtt. Négy éve kerültek be az otthonba. Először egy kétágyas szobát kaptak 1.600.000 Ft-ért, majd, amikor megürült ez az apartman, akkor ráfizetéssel, összesen 4.600.000 Ft-ért költözhettek be ide. Ez a megoldás lényegesen jobb, együtt vannak és mégis külön. Nehéz együtt lakni a testvérével, de megnyugtató számára, hogy ha bármi történik vele, a testvérét élete végéig ellátják. Jelenleg az ellátásért havi 30.000 Ft-ot fizet, a testvére pedig a nyugdíja ötven százalékát adja le. Egészségi állapota nem kielégítő, zúg a feje, szédül, egyensúlyzavarai vannak, egyedül nem mer kimenni. Az influenza elleni oltást felajánlották, de nem kérték. Tüdőszűrésen évek óta nem voltak. Testvére pszichiátriai gondozását az igazgatónő látja el, rendszeresen látogatja, gyógyszerekkel folyamatosan ellátja. A gyógyszereket maguk szerzik be, fizetnek érte. Az étkezéssel kapcsolatban vannak problémái. Nem járnak le az étterembe, mert "nem tudnak időben elkészülni". Ezért inkább saját maga főz. Időnként előfordul, hogy vacsorázni lemegy. Az alapanyagok beszerzésében barátok, rokonok segítenek, sok dolgot a büfés rendelésre meghozat. Saját ruháikat használják, a fehérneműt maga mossa, a testvére azt is leadja mosatni. A haját fodrász vágja le, ő maga mossa, színezi, berakja. A testvére haját fodrász kezeli. A tisztálkodást saját maga végzi, zuhanyozni szeret. Testvérét hetenként egyszer kádban fürösztik, egy beemelő szerkezet segítségével. Mindketten kevés időt töltenek a szabad levegőn, jó idő esetén többet. Református vallásúak, vasárnaponként számukra is tartanak istentiszteletet, oda elmennek. A férje halálának évfordulóján a katolikus pap misét mondott érte. Úgy érzi, hogy a vallásosság nem jelent érzelmi többletet. A halálesetek nem viselik meg, a férje halála óta elfásult.

3. Pécs Megyei Jogú Város Integrált Szociális Intézménye
(Pécs, Malomvölgyi út 21.)

A vizsgálat ideje: 1998. június 4-5.

Az intézmény általános jellemzői

Az időseket és mozgásfogyatékosokat gondozó bentlakásos intézmény fenntartója Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzata. A jogelőd városi tanács 1984-ben kezdte el annak a beruházásnak a megvalósítását, melynek eredménye a 480 férőhelyes otthon. Az intézetet magában foglaló, három egymással összeépített épületrészt 1985-ben, 1988-ban és 1994-ben adták át. Az otthon nyolc éven keresztül ellátta a megyei módszertani otthon feladatait is. Az ingatlan tulajdonosa Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzata.

1995-ig az intézmény tevékenységi köréhez tartozott a házi segítségnyújtás, nappali szociális ellátás, szociális étkeztetés is. Az intézet alapító okirata szerint - a vizsgálat idején - az otthon alaptevékenysége: idősek otthoni ellátás és mozgásfogyatékos otthoni ellátás. A Baranya Megyei Közigazgatási Hivatal 1997. december 31-én kelt határozatában az intézet működését, 452 férőhelyes idősek otthona és 28 férőhelyes mozgásfogyatékosok otthona szakosított ellátó intézményeként határozatlan időre engedélyezte.

Az otthon engedélyezett dolgozói álláshelyeinek száma 234, ebből szakdolgozó 138 fő, ami az 1998. december 31-éig előírt időarányos követelménynek eleget tesz. Az otthonban 10 fős mentálhigiénés és 5 főből álló rehabilitációs csoport működik, és - a jogszabályban előírt - dietetikust is alkalmaznak. Az intézet igazgatójának szociális szervezői főiskolai és intézetvezetői, az ápolási igazgatónak egészségügyi főiskolai intézetvezetői végzettsége van. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozók 55 százaléka szakképzett.

Az intézet önálló költségvetési szerv, vállalkozói tevékenységet nem végez. Költségvetésének bevételei: az állami normatíva, a befizetett térítési díjak és egyéb bevételek, mint például a büfé és a fodrászat bérleti díja. Az intézmény 1990-ben "Derűs Öregkor" névvel egy alapítványt hozott létre a gondozottak életkörülményeinek javítására, elsősorban műszerek beszerzésére. Az alapításkor az alapítói vagyon 50.000 Ft volt, ami a vizsgálat idején már körülbelül 10.000.000 Ft-ot tett ki. Az igazgatótól kapott információk szerint az otthon - az állami és önkormányzati fenntartású intézményekhez képest lényegesen jobb - műszaki felszereltségének mintegy kétharmadát költségvetésen kívüli eszközökből finanszírozták. Támogatóik között vannak alapítványok, magyar és külföldi karitatív szervezetek.

Az ellátásért fizetendő térítési díjat a fenntartó önkormányzat minden évben rendeletben állapítja meg. A vizsgálat évében az épületek és részlegek szerint differenciált intézményi térítési díj az időskorúak részlegeiben havi 21.000 és 24.000 Ft, a mozgásfogyatékos részlegben 12.000 Ft volt. A gondozottak körülbelül 80 százaléka képes a teljes térítési díj megfizetésére. A térítési díj fedezetéül - tartásra kötelezhető hozzátartozó hiányában - jelzálogjogot alkalmaznak.

Az intézményi jogviszony keletkezése és megszűnése

Az otthonba önkormányzati beutaló határozat alapján elsősorban Pécsről vesznek fel gondozottat. Mivel ez az otthon is száz százalékos kihasználtsággal működik, többnyire a megüresedett helyekre történhet új felvétel. Ideiglenes beutalás és megfigyelésre való felvétel nincs. Időnként előfordul egy-egy határozott időre szóló beutalás, de ezek szinte mindegyikét véglegesítették. A gondozottak általában határozatlan időre szóló beutaló határozattal érkeznek.

Az otthon a jogszabályban előírt előgondozást ellátja, az igazgató ezt rendkívül fontosnak tartja. Miután megérkezett a beutaló határozat, az ápolási igazgató és egy foglalkoztató nővér felkeresi a leendő gondozottat. A környezettanulmány mellett részletes tájékoztatást adnak az otthonról, és közben igyekeznek megismerni az idős szokásait, elvárásait, kapcsolatait. Az is előfordult már, hogy amiatt kezdeményezték a beutalás felülvizsgálatát, mert az előgondozás során azt tapasztalták, a beutalt személy nem idősek otthonába való. Kétség esetén szakorvosi vizsgálatot is kérnek. Beköltözéskor a beutaltat mindig az fogadja, aki az előgondozás során találkozott vele.

A vizsgálat idején az otthonban 489 személyt gondoztak, ebből 357 nőt és 132 férfit. A lakók az intézetet lakóhelyként jelentik be. Átlagban 300 személy vár elhelyezésre, ebből 80-90 beutalás sürgős jelzésű. A várakozási idő egy hónap és két év között van.

Az intézményből való távozás az elmúlt három évben a következőképpen alakult.

1995
1996
1997

Meghalt
157
129
111

Otthonába távozott
16
 13
14

Más intézménybe távozott
  9
  6
  2

Összesen
182
148
127

Az intézet a vizsgált időszakban összesen három személy jogviszonyának megszüntetését kezdeményezte. Két esetben a gondozottat más otthonba helyezték át, egy alkalommal pedig áthelyezés nélkül szüntették meg a jogviszonyt. Ez utóbbi esetben a jogviszony megszüntetését a házirend sorozatos megsértése, pontosabban a gondozott alkoholos állapotban tanúsított rendbontó, összeférhetetlen magatartása miatt kezdeményezték. A többszöri figyelmeztetés ellenére elkövetett újabb rendbontás után az Érdekképviseleti Fórum és az igazgató fordult a fenntartóhoz. A fenntartó az intézményi jogviszonyt - mivel a gondozott egészségi állapota állandó ápolást, gondozást már nem igényelt - más otthonba való beutalás nélkül szüntette meg. A gondozott a határozatot elfogadta, ellene jogorvoslattal nem élt. Az elmúlt három évben az intézményi jogviszony megszűnése miatt vitás, peres ügyük nem volt.

Az ellátás tárgyi feltételei

Az otthon Pécs szélén, egy új városrészben található. A helyi buszjárat utolsó megállója az épület előtt van. Az intézet három, domboldalon álló, üveges folyosókkal összekapcsolt többszintes épületből áll. Körülötte két hektáron park, konyhakert és gyümölcsös van. Az egyes épületrészeken jól látható, hogy nem egyszerre épültek, a legutoljára átadott épület a legkorszerűbb. Az épületeket kifejezetten bentlakásos ellátás céljára tervezték, ennek megfelelően az akadálymentes közlekedést is mindenhol megoldották. Az építkezéssel egy időben három-négy kilométeres körzeten belül a belvárosba vezető utakat is járhatóvá tették a kerekesszékkel közlekedők számára.

Az intézetnek több belső udvara van, ezek között egy virágokkal, növényekkel beültetett olyan zárt udvar, ahol a tolókocsis betegeket is tudják levegőztetni. Minden épületben van lift (közöttük ágy szállítására is alkalmas), emeletenként nővérszoba, konyha, szennyesraktár, tisztaruha raktár. Az intézetnek van egy nagy, közösségi célra szolgáló terme, ezenkívül folyosónként több kisebb közösségi helyiség, például foglalkoztató szoba (varrógéppel és szövőszékkel), több társalgó, klub és ebédlő. Az otthonban van orvosi rendelő, fizikoterápiás kezelő, rehabilitációs helyiség (tornaszoba), könyvtár, fodrászat, büfé, mosoda, főzőkonyha. Eredetileg volt vendégszoba, de a helyhiány miatt lakószobává alakították. Elkülönítő és intimszoba nincs. Ez utóbbira az igazgató elmondása szerint nincs is igény, mivel elegendő házaspári és élettársi szoba áll rendelkezésre. A vizsgálat megállapítása szerint az elkülönítő hiánya az otthon gondozottainak a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogaival összefüggő visszásságot okoz. Az épületekben összesen 152 WC és 72 kád illetve zuhanyzó van, ami lényegesen több a jogszabályban 10 főre előírt normánál. A burkolat kő vagy műanyag. Az épületeket központi fűtéssel fűtik, minden házban külön hőközpont van. A melegvíz-szolgáltatás folyamatos. Az épületekről összegezve elmondható, hogy a régebbi épületek állaga már hagy maga után kívánnivalót (például van, ahol felpúposodott, hiányos a padlóburkolat), azonban a vizsgálat idején a lakószobák, a közösségi és kiszolgáló helyiségek tiszták, kulturáltak voltak, kellemes környezetet jelentettek a gondozottaknak.

Az intézetben összesen nyolc részleg működik: négy fekvő, három fennjáró időskorú és egy mozgáskorlátozott. Az egyes gondozási egységeket elkülönítették egymástól. 

A III. számú - a  legújabb - házban az ún. fekvő részlegek működnek. A folyosók szélesek, egyik oldalán lila színű ajtókkal a lakószobák, a másik oldalon sárga ajtóval a kiszolgáló helyiségek (fürdőszoba, WC, ágytálmosó) vannak. Minden fürdőszoba és WC megközelíthető kerekesszékkel, és mindenhol vannak kapaszkodók, jelzőcsengők. A falakon végig korlát van. Az ajtók negyvenöt fokos szögben nyílnak a falra, így egyáltalán nem akadályozzák a közlekedést. A szobák mellett végig erkély húzódik. A folyosókat tűzzáró ajtók tagolják részekre. Minden egységet úgy alakítottak ki, hogy a gondozottnak a szobájától nem kell 5-6 méternél többet mennie, és igényének megfelelően talál közösségi vagy kiszolgáló helyiséget. A lakószobák ebben az épületben többnyire négyágyasak, de van kétágyas is. A berendezés leginkább egy korszerű kórteremre hasonlít: billenthető ágyak, mindegyikhez mozgatható asztal, éjjeliszekrény és személyenként egy rekeszes beépített szekrény. A szekrények zárhatók, de mivel fekvő betegeket ápolnak, így egy sem volt bezárva. Az ágyak mellett jelzőcsengők vannak. Minden szobában van TV, hideg-meleg vizes mosdó. Az ajtó mellett ki vannak írva a nevek és az, hogy milyen diétát kap az illető. Ezekben a szobákban nincs sok személyes használati tárgy, csak néhány fénykép, könyv. A szobák tágasak, világosak és egyszerű berendezésük ellenére is kellemesek. Az egy főre jutó terület eléri a jogszabályban meghatározott legalább 6 négyzetmétert.

Az I. és  II. számú ház szobáinak többsége 12-14 négyzetméteres kétágyas szoba, de vannak 24-25 négyzetméteres négy ágyas szobák is. Ezekben az épületekben házaspári és élettársi szobák is vannak. A szobák egységesen intézeti bútorral vannak berendezve. A berendezés: ágy, éjjeliszekrény, zárható beépített szekrény, fotel, komód, hideg-meleg vizes mosdó. Kisebb méretű saját bútorok, TV-k, hűtőszekrények, szőnyegek, személyes használati tárgyak ezekben a szobákban elhelyezhetők. Mindenhol van jelzőcsengő. Az ajtók zárhatók. A szobák mentén végig erkély húzódik. A folyosókon és a fürdőhelyiségekben mindenütt vannak kapaszkodók. A II. számú épület legfelső szintjén az állandó felügyeletet igénylő, demens idősek élnek. Az erre a szintre vezető ajtón csak kívülről van kilincs, de van lift, tehát aki tudja használni, az egyedül is közlekedhet. A mozgáskorlátozott lakókat a II. épület földszintjén helyezték el. Ők általában önállóbb életet élnek, mint az időskorú gondozottak. Néhányan közülük saját autóval rendelkeznek. Szobáik berendezése is egyénibb, itt például franciaágy is található.

Az otthon által biztosított ellátás

Az otthon 600 adagos konyhája napi három főétkezést nyújt. Ebből az ebéd mindig, a vacsora pedig hetente legalább két alkalommal meleg étel. Normál, cukorbeteg, epebeteg, kímélő étrend van. Szükség szerint pépes diétát is tudnak készíteni. A diétákat diétás nővér állítja össze. Folyadékpótlásként teát biztosítanak. Kiegészítő étkezésként vajas, margarinos vagy májkrémes kenyeret tudnak adni. Az étkezés két csoportban beosztás szerint történik. A lakó kérheti, hogy az ebédjét tegyék félre, s azt később - a teakonyhákban - mikrohullámú sütőben megmelegítik számára. Szobában csak indokolt esetben lehet étkezni. Az ágyhoz kötött gondozottaknak az ételt zárt termoszos kocsival viszik az osztályokra, és a nővérek osztják az adagokat. Mesterséges táplálás is lehetséges, huszonnégy órás tápszondával és Nutrison tápszerrel. A gondozottak Nutridrink energiaitalt is kapnak. A gondozók véleménye szerint az étel mennyiségileg és minőségileg megfelelő, azonban néha kicsit egyhangú. Az alkohol fogyasztását az otthon nem tiltja, de csak mértékkel javasolja. A dohányzás mértékében nincs korlátozás, de dohányozni csak a kijelölt helyeken lehet. A gondozottak az otthonban üzemelő büfében vásárolhatnak. Az otthon vezetése a vállalkozóval kötött szerződésben kikötötte, hogy az árak soha nem lehetnek magasabbak a mindenkori kiskereskedelmi áraknál. Az otthon egy kilométeres körzetében több élelmiszerbolt, ABC áruház van, ahová kimehetnek vásárolni a lakók. Az ágyhoz kötött betegeknek - kérésre - a nővérek is bevásárolnak, az áru átadását és az elszámolást mindig tanúk jelenlétében végzik.

Az otthon minden gondozottjának van költőpénze. Külön nyilvántartást vezetnek róla, és a pénzt mindenki a saját kezébe kapja. A gondnokság alatt lévő és a demens gondozottak költőpénzét a letéti pénztárban tartják, az osztályvezető főnővérek adják át kisebb-nagyobb részletekben, illetőleg vásárolnak belőle. A vizsgálat értékelése szerint ez a letéti pénzkezelés csak akkor aggálytalan, és nem veszélyezteti a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogát, ha a gondozott ad megbízást a pénzének kezelésére. Az 1959:IV. tv. 18. §-a értelmében ugyanis a mindennapi életben tömegesen elforduló, különösebb megfontolást nem igénylő szerződéseket még a cselekvőképtelen személyek is jóváhagyás nélkül köthetik meg. A vagyontárgyakat - értéktárgyakat, készpénzt - a letéti pénztárban lehet elhelyezni, ennek szabályait a házirend tartalmazza. 

A gondozottak, különösen a fennjárók a saját ruháikat használják. Az otthon a jogszabályban meghatározott mennyiségű ruhaneművel rendelkezik, minden igényt ki tudnak elégíteni. A ruhaneműt számokkal jelölik, így az intézeti mosás során még véletlenül sem cserélődnek el. A szennyes ruhát minden gondozott saját vászonzsákjában gyűjti és mosás után - a kimosott zsákban - kapja vissza. A tisztítás egy-két napot vesz igénybe. A szennyestárolóban UV-lámpát alkalmaznak a baktériumok elszaporodása ellen.

Az intézet a minimális tisztálkodó szerrel ellátja a gondozottait, de elmondásuk szerint ehhez a hozzátartozók segítségét is szokták kérni. Az otthonban a gépek és a technikai eszközök száma és minősége igen jó. Tolókocsi, járóbot, járókeret, egyszerű lábmasszírozó, sarok- és könyökgyűrű, dekubitusz matrac, dekubitusz ülőpárna szolgálja a rászorulók gondozását.

Az orvosi ellátást két orvossal biztosítják. Egyikőjük háziorvosi szakvizsgával rendelkező belgyógyász, a másik nyugdíjas sebész. Egy orvosi álláshelyet konziliáriusi helyekre bontottak, így van szemész, ortopéd-, ideggyógyász- és fogász szakorvosi rendelés is. A gondozottakhoz külső háziorvos nem jár be, mindenkinek az intézeti orvos a háziorvosa. Az éjszakai és a hétvégi ügyeletet a városi ügyeleti szolgálat látja el.

A belgyógyász naponta vizitel a négy fekvőbeteg részlegben. A fennjáró időseket gondozó, valamint a mozgásfogyatékosok részlegeit a félállásban dolgozó, nyugdíjas sebész orvos látja el. A fennjáró betegeket az orvosi rendelőben vizsgálja meg, a fekvőket a szobájukban. A gyógyszeres és egyéb utasításokat az ún. "vizit-füzet"-ben rögzítik. Az újonnan felvett gondozottat lehetőleg a felvétel napján vagy a következő napon vizsgálják meg. Ekkor rögzítik a belgyógyászati statust, beállítják a gyógyszeres kezelést. Ehhez figyelembe veszik a kórházi zárójelentés javaslatait, de szükség szerint módosítják a felvételi állapotnak megfelelően. Felvételkor kötelező a vérnyomás-, testsúly-mérés, vércukor- és teljes vizelet vizsgálat. Mindenkiről kiállítanak egy "Általános egészségügyi lap"-ot. Ezen rögzítik a gondozott külső megjelenését, testi- és szellemi állapotát, mozgáskészségét, különös ismertető jeleit, látását, hallását, fogazatának állapotát, valamint az ellátási fokozatot, szobatisztaságot, étkeztetést és foglalkoztathatóságot. Ezek az adatok teljes képet adnak a gondozók számára az intézeti élet kialakításához, és segítséget jelentenek az elkóborló gondozottak személyazonosításához is. Ezen kívül az intézet használja az ún. szociális otthoni, intézeti gondozottak egészségügyi lapját is.

A szemész szakorvos a szemüveget helyben felírja, és elvégzi a szükséges vizsgálatokat (szemfenéki vizsgálat, szemnyomásmérés). A rendszeres zöldhályog és szürkehályog ellenőrzésre a gondozottak a városi szakrendelőbe járnak. Az intézetben heti négy órában van reumatológiai rendelés. Az orvos előírása alapján fizikoterápia, masszázs, elektroterápia, tangentor, víz alatti torna, csoportos és egyéni torna biztosítható. Ideggyógyász és pszichiáter kéthetenként négy-négy órát rendel az intézetben. A fogorvos sürgősségi ellátást és mintavételt végez helyben. A többi szakrendelésre (urológia, nőgyógyászat, orr-fül-gége, bőrgyógyászat, onkológia) a városi rendelő intézetbe utalják a gondozottakat. A szakrendelésekre intézeti kocsival, nővéri kísérettel szállítanak, naponta általában négy személyt. Szükség esetén bármelyik pécsi kórház fogadja a gondozottakat. Mentővel csak akkor megy kísérő, ha a beszállított idős demens, vagy köztudottan el-elkóborol.

Cukorbetegeknél havonta végeznek vércukor-ellenőrzést, szükség esetén vércukor-profil vizsgálatot is. Ugyancsak havi gyakoriságú a véralvadásgátló gyógyszert szedő betegek prothrombin vizsgálata. A testsúly-mérés egy-két havonta kötelező, de ha szükséges, vagy ennek diagnosztikai jelentősége van, akkor többször is. Az intézetben a szűrővizsgálatokat az előírásnak megfelelő rendszerességgel végzik. A megyei tüdőgondozó évente kétszer kitelepül és a vizsgálatokat helyben végzi el. A tüdőszűréssel összekapcsolják az emlő-szűrést is. Minden évben megszervezik az influenza elleni védőoltások beadását, de azt a gondozottak közül többen visszautasítják. Bizonyos sérüléseknél - amikor a tetanusz fertőzés lehetősége felmerül - a sérült tetanusz elleni védőoltást kap.

Az orvosi rendelő felszereltsége, műszerezettsége megfelelő. Rendelkeznek "Készenléti táskával", hordozható, analizáló EKG-készülékkel, a kissebészeti ellátáshoz szükséges eszközökkel és műszerekkel. Van lélegeztető készülék, sollux- és kvarclámpa is.

A gyógyszerelés a gyógyszerosztó füzetből történik. A füzetben folyamatosan vezetik a felvételkor előírt gyógyszerelést és a rendkívüli gyógyszer rendeléseket, illetve változtatásokat. A megfelelő szellemi állapotban lévő gondozottak váltó dobozokban kapják meg a napi gyógyszeradagjukat. A többieknek naponta háromszor a nővér adja át az előírt gyógyszereket, és ellenőrzi azok bevételét. Minden osztályon készenléti gyógyszerraktár van. A gyógyszerrendelést, gyógyszerigénylést, gyógyszernyilvántartást számítógépen rögzítik. Az otthon számítógépes rendszerével nyilvántartják a betegségek előfordulási gyakoriságát is, életkor és nemek szerinti csoportosításban. A nem sorszámozott átadó füzetben dátum, napszak szerint szerepelnek az események az átadó és átvevő aláírásával. Az otthonban megkövetelik a folyadék-lap vezetését is. Külön baleseti jegyzőkönyvet nem vesznek fel, a balesetek leírása az átadó füzetben található, az ellátás leírásával, az esetleges kórházba szállítás megjelölésével.

Az intézet ápolási igazgatója az ápolói létszámmal és szakképzettséggel nem elégedett. A fennjáró részlegeken nappal 8-10, a fekvő részlegeken 20-25 nővér dolgozik egyidejűleg. Éjszaka épületenként 2, összesen 6 nővér van szolgálatban a 480 férőhelyes otthonban.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

A gondozottak elhelyezéséről az ápolási igazgató dönt. Összeférhetetlenség esetén később lehet változtatni. A rendszeresen rendzavaró - például italozó - gondozottakat a lakógyűlés egyetértésével az otthonon belül átköltöztetik. Házaspárok és élettársak elhelyezésére akkor is van lehetőség, ha a kapcsolat az otthonban kezdődött. Az elmúlt 4-5 évben körülbelül 12 párkapcsolat alakult ki és többen házasságot is kötöttek.

A haldoklók gondozására kiemelt figyelmet fordítanak, a munkaköri leírások kiegészítéseként külön részletezik az erre vonatkozó feladatokat. Ha lehetséges, már a haldoklás stádiumában értesítik a hozzátartozót, és lehetővé teszik, hogy együtt töltsék az utolsó órákat, akár még éjjel is. Amennyiben nincs hozzátartozó, akkor a nővér lehetőleg a haldokló közelében tartózkodik. Ha a halott elkülönítésére éppen nincs üres szoba, akkor paravánnal kerítik el az ágyát. Az ügyeletben lévő nővér végzi el a hivatalos feladatokat, értesíti az orvost, elkészíti a leltárt. Az elhunytat az orvosi vizsgálatot követő két órán belül szállítják el. A hozzátartozókat az intézet hivatalosan értesíti telefonon vagy távirattal. Az idősek a halál tényét csöndesen veszik tudomásul. Imádkoznak, sírdogálnak, de - az elmondottak szerint - meglehetősen fásultan fogadják. A nővéreket a halálesetek jobban megviselik. A nagyobb problémát a fiatal, mozgássérült gondozottak között előforduló haláleset jelenti. Őket a halál, különösen egy szobatárs elvesztése nagyon megrázza, ezért a foglalkoztató nővérek napokon keresztül különös figyelemmel foglalkoznak velük. A temetésekre - a megye egész területén - elmegy az igazgató, a főnővér és a gondozottak közül az, aki szeretne a "végtisztességen" részt venni. Ilyenkor az intézeti gépkocsit használják.

Az intézetben csak az állandóan fekvő gondozottak számára van kötött napirend, ami a testi gondozás igényeihez igazodik. Naponta legalább ötször van tisztázás, mosdatás, pelenkázás, szükség szerint ágyneműcsere. Hetenként egyszer kötelező a fürdés, de ha szükséges, minden nap fürdetnek. A fekvőknél a fürdetéssel együtt a nővérek a hajmosást és körömvágást is elvégzik. A fennjárók haját három bejáró fodrász tartja rendben. Kéthetenként lehet ingyen mosást, berakást igénybe venni, hajvágással együtt. A festés, dauer anyagköltségét meg kell téríteni. A férfiakat hetenként kétszer térítés nélkül borotválják, és szükség szerint hajat is vágnak. A pedikűrt térítés ellenében biztosítanak. A vizsgálat minden osztályon szembetűnő tisztaságot tapasztalt. Az épületben mindenütt van jelzőcsengő, amely azonban nem igazán hatékony, mivel nincs állandó ügyeletes, aki a hívásokra figyelne. Ennek ellenére a vizsgálók azt tapasztalták, hogy néhány percen belül többnyire megjelent egy-egy nővér. A vizsgálatot végzők értékelése szerint az otthonban végzett ápoló-gondozó tevékenységre az idősek tisztelete és megértése volt jellemző.

A házirendet 1996-ban az igazgató készítette, a fenntartó jóváhagyta. (A megye több intézményében mintaként szolgál.)  Elkészítésében a gondozottak nem vettek részt. A vizsgálat idején a főbejáratnál, az aulában volt kifüggesztve. A házirend a jogszabályban előírt szabályozási tárgyak közül nem tartalmazza: a foglalkoztatásban közreműködő személyek díjazásának mértékét, valamint azt, hogy a gondozott vagy hozzátartozója bejelentését követően mennyi idővel szűnik meg az intézményi jogviszony. E két szabályozási hiányosság a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogának és ezáltal a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvének az érvényesülését veszélyezteti.

Az otthonban a személyre szabott bánásmód keretében nagy hangsúlyt fektetnek a mentális gondozásra, a foglalkoztatásra. A nővérek labdáznak, sakkoznak, beszélgetnek az idősekkel, felolvasnak nekik, segítenek levelet írni, igény szerint sütni vagy főzni. A foglalkozásokat többnyire a szakemberek - havi és heti tervek alapján - szervezik, de figyelnek a lakók egyéni kívánságaira is. (Így segítettek például az egyik gondozottnak abban, hogy megtanuljon szőni.) Vannak az egész intézetre tervezett közös programok, például a nemzeti és egyházi ünnepek, és vannak kisebb csoportokat összefogó rendezvények, mint a baráti körök (irodalomkedvelők köre, diabétesz klub, hangos könyvtár, új lakók baráti köre, barátság klub). Rendszeresek a kulturális  programok: minden nap van sajtóóra, havonta irodalmi délután, kívánság szerint zenehallgatás. Az otthonban működik egy asszonykórus és egy Malomvölgyi Trió nevű zenekar. Havonta jelenik meg a lakók által készített és szerkesztett Malomvölgyi Híradó. Az intézetben öt helyen lehet könyvet kölcsönözni. A manuális foglalkoztatások közül a legnépszerűbb a kézimunka, szövés, hímzés, bőrdíszművesség, dekoráció készítése. Ezekből kiállításokat és vásárokat is rendeznek, az eladásból származó bevételeket pedig anyagvásárlására fordítják.

Igény szerint az otthon napi feladatainak ellátásába is be lehet kapcsolódni: kertészkedni a kertben, a gyümölcsösben, segíteni a terítésben, a takarításban, közreműködni a portaszolgálatban. A munka jellegű tevékenységekért 1000-2000 Ft nagyságrendű munkajutalmat fizetnek, illetőleg közösen fogyasztják el a megtermelt terményt, gyümölcsöt. A mozgássérült fiatalokat a rehabilitációs foglalkoztatást végző LUXIN KFT alkalmazza. Ágynemű és orvosi ruhanemű csomagolását végzik napi négy-öt órában, amiből havonta személyenként 12.000-15.000 Ft-os jövedelmük származik.

Az otthon rendszeresen szervez lakóinak kisebb-nagyobb kirándulásokat is. Hetente egy alkalommal az intézet mikrobuszával a környéken kirándulnak, évente kétszer pedig távolabbi utakat szerveznek. 1998-ban az Ópusztaszeri Nemzeti Emlékpark és egy gyógyfürdőhely meglátogatását tűzték célul.

Az intézet a szabad vallásgyakorlás feltételeit biztosítja. Hetente van katolikus mise, kéthetente pedig református istentisztelet. Az ágyhoz kötötteket egy ferences atya rendszeresen látogatja, kívánságra gyóntat, áldoztat, kérésre a betegek szentségét is kiszolgáltatja. Ilyen alkalmakkor az intimitást biztosítják.

A látogatási idő hivatalosan reggel héttől este hétig tart, de a gyakorlatban nincs korlátozás. Az intézet vezetése igyekszik fenntartani a családi kapcsolatokat, ezért ha valakit hosszabb ideig nem látogatnak, akkor levéllel keresik meg a hozzátartozót. Ugyancsak nem korlátozzák az otthonból való kijárást sem, a házirend szerint csupán az az elvárás, hogy nyáron este nyolcig, télen este hatig érjenek vissza. A hat napnál hosszabb eltávozást az igazgató - elmondása szerint - általában engedélyezi. A hatvan napot is meghaladó távollétekről azonban az a véleménye, hogy ezeket a kéréseket nagy körültekintéssel és egyedileg kell elbírálni. Ilyenkor ugyanis felmerül az a kérdés, hogy indokolt-e még az otthonban való elhelyezés.

Érdekvédelem

Panaszokkal - az elmondottak szerint - majdnem mindig az ápolási igazgatót keresik fel, ő személyesen ismer minden gondozottat, és igyekszik orvosolni a vélt vagy valós sérelmeket. (Ezt a vizsgálatot végzők személyesen is tapasztalták.) Az elmúlt három évben közvetlenül a fenntartóhoz három panasz érkezett, a gondozottak mindegyikben szobatársaik magatartását kifogásolták. Az intézetben működik a jogszabályban előírt érdekképviseleti fórum. Ezen kívül évente többször hívnak össze lakógyűlést, az egész intézetben együtt vagy a gondozási részlegek külön-külön. Mind a lakók, mind a gondozók egybehangzóan jónak ítélték az otthonban kialakult légkört. Egyetlen problémát jeleztek, ami időnként megnehezíti az intézmény életét, az alkoholizmust. Ennek megoldásában - a vizsgálatot végzők szerint - azonban jó partnernek tűnnek a gondozottak, az érdekképviseleti fórum, a vezetés és a fenntartó önkormányzat.

Az otthon külső kapcsolatai

Az otthonnak a fenntartó önkormányzaton és intézményein (óvodák, iskolák) kívül a városban egy-két hasonló feladatot ellátó alapítvánnyal, karitatív szervezettel és az egyházakkal van kapcsolata. Az igazgató és az ápolási igazgató - bár az otthon már nem lát el módszertani feladatokat - rendszeresen találkoznak hasonló intézmények vezetőivel.

Ajánlások

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Pécs Megyei Jogú Város Integrált Szociális Intézménye működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása, illetőleg az alkotmányos emberi jogot veszélyeztető gyakorlat megszüntetése céljából ajánlással fordulok az otthon vezetőjéhez. Kezdeményezem, hogy gondoskodjon
- a jogszabályban előírt elkülönítő kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
-  a cselekvőképtelen gondozottak költőpénzének szabályszerű kezeléséről,
- a jogszabályi előírásoknak megfelelő házirendről.

4. Időskorúak Otthona
(Ózd, Dózsa György út 50. és Szabolcs köz 11.)

A vizsgálat ideje: 1998. június 10-11.

Az intézmény általános jellemzői

Az időskorúakat ápoló-gondozó otthont 1987-ben Ózd Városi Tanács alapította, a vizsgálat idején a fenntartó a jogutód Ózd Városi Önkormányzat. A több mint 40.000 lakosú városban körülbelül 60 százalékos a munkanélküliség. Ez az otthon azon kevesek közé tartozik, amellyel a települési önkormányzat megyei önkormányzati kötelező feladatot lát el. Az otthon két telephelyen működik: a Dózsa György út 50. és a Szabolcs köz 11. szám alatti, önkormányzati tulajdonban álló épületekben. 

Az alapító okirat szerint az intézet alaptevékenysége: az egészségi állapotuknál vagy szociális helyzetüknél fogva önálló életvitelre nem képes időskorúak gondozása, teljes körű ellátása. A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendeletre hivatkozással mindkét otthon működését 1997. december 31-étől határozatlan időre engedélyezte. A Dózsa György úti épületben 155 időskorú (köztük mozgássérült és szenvedélybeteg), a Szabolcs közi részlegben pedig 30 időskorú gondozását végzik.

A két részleg dolgozói létszáma összesen 86, ebből szakdolgozó 45 fő. A közelmúltban kaptak engedélyt 9 ápoló, gondozó felvételére, amellyel teljesíthető lesz az 1998. december 31-éig előírt időarányos követelmény. Az otthonban az előírt szakdolgozók közül nem alkalmaztak dietetikust, gyógytornászt, valamint a Dózsa György úti részleg működéséhez előírt mentálhigiénés csoportot. Az intézmény vezetőjének egészségügyi főiskolai intézetvezetői végzettsége van, a vezetőápoló - a vizsgálat idején - az egészségügyi főiskola szociális munkás szakának másod évfolyamos hallgatója. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozóknak 94 százaléka rendelkezett az előírt szakképzettséggel.

Az otthon részben önálló költségvetési szerv. A fenntartó önkormányzat - a kapott tájékoztatás szerint - az állami normatíván kívül is ad további támogatást az intézmény működéséhez. Az intézet rendszeresen vesz igénybe pályázati lehetőségeket, ennek eredményeként 1997-ben 500.000 Ft-os támogatással alakították ki és rendezték be az orvosi szobát, 1998-ban pedig konyhai ételkiadó céljára nyertek el 800.000 Ft-ot. Az otthonnak vállalkozási tevékenysége nincs. A gondozottak jobb ellátása érdekében sertéseket tenyésztenek, évente 10-15 állatot. Ebből általában kettőt értékesítenek - ez fedezi a takarmány árát -, a többit pedig negyedévente levágják és feldolgozzák.

Az intézményi térítési díjat a fenntartó évente önkormányzati rendeletben állapítja meg, ez a vizsgálat évében havi 16.200 Ft. A gondozottak több mint 90 százalékának személyi térítési díja az intézményi térítési díjjal azonos. Összesen 2 olyan gondozott van, aki egyáltalán nem rendelkezik jövedelemmel és nem fizet térítési díjat. A térítési díj fedezetéül készpénzvagyon lekötését vagy jelzálogjogot nem alkalmaznak.

Az intézményi jogviszony keletkezése és megszűnése

Az intézmény ellátási területe Ózd város, de a környező településekről - legtávolabb 20-25 kilométerről - is fogadnak gondozottakat. A legtávolabbi településtől való távolság mintegy 20-25 km. Az otthonba a gondozottak határozatlan időre szóló beutaló határozattal érkeznek. Ez a gyakorlatban - már az otthon jellege miatt is - többnyire az élet végéig tartó gondozást jelenti. Új felvétel csak a megüresedett helyre történhet, az intézet ugyanis - mindkét részlegében - száz százalékos kihasználtsággal működik.

A vizsgálat idején a két otthonban összesen 182 személyt gondoztak, ebből 114 nőt és 68 férfit. A nők átlagéletkora 77-78 év, a férfiaké 62. A legidősebb gondozott 104 éves, a legfiatalabb pedig 43. A lakók 27 százaléka alkoholista, és 14 százalékuk mozgássérült. Körülbelül 60 százalék az inkontinensek aránya. A várakozók száma 100 fő körül mozog, az átlagos várakozási idő 1-1,5 év. Az itt élők mindegyike állandó lakóhelyeként jelenti be az otthont. 

Az intézet a jogszabályi előírásoknak megfelelő előgondozást végez. Az általában sürgős jelzéssel érkező beutaló határozat birtokában az egyik osztályvezető nővér feladata a környezettanulmány elkészítése, az egészségi állapot felmérése, a hozzátartozókkal való beszélgetés és a leendő gondozott tájékoztatása az intézmény életéről. Az előgondozás során döntik el azt is, hogy a várakozók közül ki a legrászorultabb. A soron kívüli elhelyezésről az intézetvezető dönt. Ennél elsődleges szempont az életveszély kialakulásának megelőzése. Amennyiben a beutaltat nem helyezik el azonnal, fél év múlva ismét meglátogatják. Mindezt az ún. előgondozási lapon vezetik. Kívánságra a beutalt is bejöhet, körülnézhet, kérdéseket tehet fel. A gondozottat felvételkor tájékoztatják - amit írásban is rögzítenek - a házirendről, a szokásokról, a napirendről, a pénzkezelési szabályokról. Elmondják a panaszok intézésének módját, az eltávozás és a látogatás rendjét és a behozható tárgyak körét.

Az intézményből való távozás az elmúlt három évben a következőképpen alakult.

1995
1996
1997

Meghalt
30
34
24

Otthonába távozott
14
12
  8

Más intézménybe távozott
  4
  5
  1

Összesen
48
51
33

1998-ban fordult elő első alkalommal, hogy az intézet kezdeményezte egy gondozott intézményi jogviszonyának megszüntetését. Ebben az ügyben az érdekképviseleti fórum javaslatára az intézmény vezetője fordult az önkormányzathoz a gondozott rendszeres italozása és rendbontó, összeférhetetlen magatartása miatt. A jogviszony megszüntetésével együtt - a rendszeres és túlzott alkohol fogyasztásra tekintettel - javasolták a gondozott szenvedélybetegek otthonába való áthelyezését is.

Az intézményi jogviszony megszűnésekor a befizetett térítési díj arányos részét visszatérítik és hasonlóképpen számolnak el hosszabb távollét, például kórházi kezelés esetén. Az intézményi jogviszony megszűnése miatt vitás - peres ügyük - nem volt. A vizsgálat alatt egy gondozott sérelmezte, hogy a felesége halála után nem jól számoltak el. A vizsgálatot követően az intézet az elszámolást felülvizsgálta és a gondozottnak az 521 Ft  különbözetet visszafizette.

Időskorúak Otthona Ózd, Dózsa György út 50. szám alatti otthon működése

Az ellátás tárgyi feltételei

Ez az otthon a város szélén található, a helyi buszjárattal lehet megközelíteni, a buszmegálló körülbelül 300 méterre van. Gondot okoz azonban - elsősorban a dolgozóknak és a látogatóknak -, hogy a helyi járat hétvégén ritkán közlekedik. További probléma, hogy a megálló ugyan közel van, de át kell menni egy 20-25 méter hosszú aluljárón, ahol már többször bántalmazták a dolgozókat és gondozottakat is. Mindezt jelezték az önkormányzatnak és a Volánnak, de még nem született megnyugtató megoldás.

Az épület egy fákkal, padokkal, 700 négyzetméternyi kerttel körülvett négyemeletes panelház. Eredetileg építőipari munkásszálló volt. Meglehetősen leromlott állagú, bár folyamatosan próbálják felújítani, a vizsgálat idején is folyt a festés, mázolás. Az otthonban az akadálymentes közlekedés feltételeit nem biztosították. A folyosók szűkek, kerekesszékkel nem lehet rajtuk megfordulni, illetve a mellékhelyiségekbe bemenni. Azonban végig vannak kapaszkodók, a lépcsőkön csúszásgátlók. Az épületben PVC és kő burkolat van. A küszöböket is PVC-vel takarták, de nem vették ki. Az épület főbejáratánál több lépcső van, de rámpát csak a hátsó bejárathoz építettek. A főépülethez hozzáépítettek egy egyszintes házat, ahol az ebédlőt, az irodákat, a foglalkoztató helyiségeket és a mosodát helyezték el. Ebbe az épületrészbe is lépcső vezet át. Az intézetben összesen egy - ágy szállítására is alkalmas - lift van. A melegvíz-ellátás folyamatos, a fűtést gázkazán biztosítja. A folyosók zártak, a falakat futónövények, falidíszek és kézimunkák díszítik. Szintenként van egy társalgó és dohányzó rész, egy fürdőszoba, konyha és nővérszoba. A folyosó egyik oldalán vannak a kétágyas, a másikon három-, négyágyas szobák.

Egy emelet egy gondozási egységet jelent, 30-35 fővel. A földszinten és a negyedik emeleten vannak a fennjárók, az elsőtől a harmadik emeletig pedig a fekvők. Külön mozgáskorlátozott és időskorú gondozási részleg nincs. (Meg kell azonban jegyezni, hogy a mozgássérült lakók szinte mindegyike időskorú.)

A szobák nagyjából 16-20 négyzetméteresek, az ágyszámtól függően egy gondozottra 6-12 négyzetméter jut. Az ajtókra ki lehet írni a lakók nevét, de a kiírások nem teljesen tükrözték a valós állapotot. A szobák berendezése: ágy (kórházi ágy vagy heverő), személyenként egy zárható - és láthatóan zárt - beépített szekrényrész, éjjeli szekrény, asztal, fotelek, hideg-melegvizes mosdó és jelzőcsengő. A lakók hozhatnak be hűtőszekrényt, TV-t, rádiót, kisebb személyes használati tárgyakat (pl. varrógép), polcokat, képeket, díszeket. Nagyobb bútor csak akkor hozható be, ha az a szobatársakat nem zavarja. Bár a szobák egy része rendkívül zsúfoltnak tűnt, összességükben azonban otthonosak voltak.

A fürdőszobák koedukáltak, ajtajukon tologatható táblával lehet jelezni, hogy nő vagy férfi használja éppen a helyiséget. Minden fürdőszobában egy kád, egy zuhanyzó és egy-egy női illetőleg férfi WC van. Ez egyébként a jogszabályban meghatározott minimum. Az otthonban van még néhány szobaWC és egy kádlift. A fürdőszobák padozata kő és/vagy beton, ami helyenként kopott, töredezett. Hasonlóképpen kopott a csempe és a fal is, annak ellenére, hogy évente festik. Minden fürdőszobában van jelzőcsengő. Néhány fürdőszobában mosógép és centrifuga áll a gondozottak rendelkezésére.

Minden emeleten van teakonyha, ahol a gondozottak reggel hattól este nyolc óráig nemcsak melegíthetnek, hanem főzhetnek is (lásd 1., 2. és 4. számú eset). Szükség szerint a nővérek segítenek. A vizsgálat ideje alatt minden konyhát használtak, volt aki teljes ebédet vagy csupán kávét főzött. A konyhákat - a kapott tájékoztatás szerint - hamarosan felújítják, korszerű villanytűzhelyekre cserélik a régi, használt tűzhelyeket. Ugyancsak emeletenként vannak társalgók, ahol terítőkkel, növényekkel díszített környezetben lehet TV-t nézni, beszélgetni, kártyázni. A dohányosok részére dohányzórészt különítettek el, fotelekkel, asztalokkal. 

Az intézmény legnagyobb helyisége az ebédlő, ami tiszta, világos, barátságos. A négyszemélyes asztalokon világos viaszosvászon terítők voltak, mellettük kárpitozott székek. A konyhából ételkiadó pultra helyezik az ételt, amit felszolgálással tálalnak. Itt szokták tartani az ünnepségeket, rendezvényeket is. Ezen kívül közösségi célra használt szoba a két foglalkoztató helyiség és a könyvtár. A vizsgálat idején az egyik foglalkoztatóban a külföldről, karitatív szervezettől ajándékba kapott ruhákat, textíliákat tárolták. A másikban szövőszéken és két varrógépen dolgozgattak a gondozottak. A könyvtár elég szegényes, a könyvállomány elfér négy kisméretű szekrényben. Tornaszoba nincs.

Szintenként vannak a nővérszobák, itt jeleznek a csengők. A kipróbált jelzőcsengők mindegyike működött. Mivel a nővérszobában nincs állandóan ügyelet, ezért az ápolók nem mindig észlelték azonnal - csak néhány perc elteltével - a jelzést. Orvosi szoba a földszinten van. Elkülönítő és intimszoba nincs. Ez utóbbira az elmondás szerint lenne igény, de akárcsak az elkülönítőt, hely hiányában nem tudták még kialakítani. Az intézetnek van még mosodája - két régebbi és egy új ipari mosógéppel -, szárítója és főzőkonyhája. A vizsgálat megállapítása szerint az elkülönítő hiánya az otthon gondozottainak a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogaival összefüggő visszásságot okoz.

Az otthon által biztosított ellátás

Az intézetben összesen 450 főre főznek, innen látják el a többi szállást biztosító intézmény és a házi gondozás igényeit. A gondozottaknak három főétkezés van, ebből az ebéd mindig, a vacsora hetente három-négy alkalommal meleg étel. Orvosi javaslatra háromnál többszöri étkezés is lehetséges. A központi ebédlőben a dolgozók a gondozottakkal együtt étkeznek. A fennjáró idősek két csoportban ebédelhetnek. A fekvőknek ételliften viszik az emeletre az ebédet, a maradékot legkésőbb este hozzák el. A házirendben foglalt szabályozás ellenére az ételt nemcsak a fekvők kapják a szobájukban, hanem a gondozottak is felvihetik. Nagyon sokan élnek is ezzel a lehetőséggel (lásd 4. számú eset). Orvosi javaslatra többféle diétát tudnak biztosítani: epebetegnek, cukorbetegeknek, tojásérzékenyeknek, tejérzékenyeknek, lisztérzékenyeknek és pépes étrendet. Az otthonban van egy hat fős "Élelmezési Csoport", tagjainak neve az ebédlő melletti hirdetőtáblán van feltüntetve. Az étkezéssel összefüggő problémákat, kívánságokat, észrevételeket közvetítik a gondozottak és az élelmezésvezető között. A gondozottak az étel mennyiségét megfelelőnek ítélték, csupán a minőséget kifogásolták. A házirend szabályozza az étkezések időpontját: a reggeli fél nyolckor, az ebéd tizenkettőkor, a vacsora pedig este hatkor van. Volt aki szóvá tette, hogy a másnapi reggelihez képest korán van a vacsora. Az alkoholfogyasztást alkalomszerűen megengedik. Az elmondottak szerint viszont mindennapos gond az italozás (lásd 1., 2. és 3. számú esetek). Az otthonban alkoholt nem árusítanak, de a közelben több "bögrecsárda" van. A dohányzás mértékét nem szabályozzák, egyetlen tilalom: a lakószobákban nem szabad dohányozni. Az épületen belül rendszeres vásárlási lehetőség nincs, időnként vállalkozók árusítanak ruhaneműt, gyümölcsöt, süteményt, üdítőt. A legközelebbi bolt 300 méternyire van.

Annak a két gondozottnak, akinek nincs jövedelme, az otthon biztosítja a törvényben előírt költőpénzt. Összesen 15 gondozottnak pedig úgy állapították meg a személyi térítési díját, hogy maradjon a költőpénznek megfelelő összeg. Minden gondozott a kezébe kapja a költőpénzét. Az értékek és vagyontárgyak megőrzésének szabályait a házirend tartalmazza. Az átvételi elismervény ellenében átvett értékeket páncélszekrényben őrzik, a személyes letét maximált összege a mindenkori legkisebb nyugdíj. Meghatalmazás alapján a hozzátartozó kezeli annak a gondozottnak a pénzét, aki erre saját maga nem képes.

A gondozottak általában a saját ruháikat használják. Igény szerint az otthon minden gondozottnak egy váltás szabadidő ruhát és az évszaknak megfelelő cipőt, két váltás pizsamát, négy váltás fehérneműt, két váltás felsőruházatot tud nyújtani. Az ágyneműt teljes egészében az intézet biztosítja, fejenként két váltás ágynemű és három váltás törölköző áll rendelkezésre. A fennjárók ágyneműjét kéthetente, a fekvőkét szükség szerint cserélik. Az épületben lévő mosodában kizárólag a gondozottak ruháit mossák, emeletek és napok szerinti beosztásban. A szennyest lakónként tételesen veszik át és adják vissza, így mindenki visszakapja a sajátját. Aki nem így akarja tisztíttatni a ruháját, annak minden emeleten egy mosógép és centrifuga, valamint vasalódeszka áll a rendelkezésére. A kisebb javításokat a foglalkoztatóban elhelyezett varrógépekkel a gondozottak is elvégezhetik. 

Tisztálkodási eszközökkel - elvileg - szükséglet szerint látják el a  gondozottakat (lásd 1., 2. és 3. számú esetek). A valóságban  személyenként havi egy WC papírt, két havonta egy szappant és havonta szintenként három liter sampont tud az intézet biztosítani. Mivel a gondozottak körülbelül fele nem veszi igénybe ezt az ellátást, a kapott tájékoztatás szerint az ismertetett mennyiség is elegendő. Az otthon a legszükségesebb technikai eszközökkel, fürdetőszékkel, tolókocsival, járókerettel, inkontinencia betétekkel megfelelő mennyiségben rendelkezik.

Az intézet orvosa vállalkozó háziorvosként látja el az orvosi feladatokat. Szerződése értelmében napi két órában kellene ellátni a gondozottakat, de ennél lényegesen több időt tölt az intézetben, ami területileg is a körzetéhez tartozik. Hívásra bármikor jön. Rendelési időn kívül a városi ügyeletet vehetik igénybe. A városban szemészeti, kardiológiai és ideggyógyászati szakrendelés van, urológia és pszichiátria viszont csak Miskolcon. Az intézetben a főnővérek gyűjtik össze a vizsgálatot kérő betegek listáját. Egy alkalommal az orvos általában öt-hat járóbeteget, négy fekvőbeteget és az újonnan érkezett gondozottat vizsgálja meg. A szobákban történő vizsgálatoknál az intimitás feltételeit nem mindig tudják biztosítani. A cukorbetegek vércukor vizsgálata havonta történik. Tüdőszűrésre a tüdőgondozó hívja be a gondozottakat, az intézeti gépkocsi vagy a Mentőszolgálat szállítja őket. A védőoltások közül az influenza elleni oltást mindig megkapják a gondozottak, kivéve aki nem fogadja el (lásd 2. számú eset).

Az orvosi szobát a vizsgálat idején éppen festették, a rendelés ez idő alatt az emeleti kezelőben történt. Az intézetben nem volt - használható - EKG készülék, és infúziót sem tudnak adni. A vizsgálat értékelése szerint az orvosi felszerelés hiányos. Az egészségügyi dokumentáció vezetése megfelelő, a jogszabályban előírt egészségügyi lapot és törzskartont használják. Az ellátás visszautasítását (védőoltás, kórházi beutalás vagy egyéb) minden esetben a törzskartonon a gondozott aláírásával rögzítik. Ezen kívül az osztályokon személyenként lázlapot vezetnek, ami tartalmazza dózis és időtartam szerint a gyógyszereket, az esetleges diétát, a vérnyomás-értékeket, a székürítések rendszerességét. A nem sorszámozott átadó füzet tartalma: a műszakonkénti részletes leírás, dátummal, az átadó és átvevő aláírásával. A rendkívüli eseményeket egy ún. eset-füzetben rögzítik. Ez utóbbi két nyilvántartás között sok az átfedés.

Kórházba általában mentővel szállítanak, ilyenkor csak a demens időst kísérik. Ha az intézeti gépkocsival viszik a beteget, akkor mindig van kísérő is (lásd 1. és 2. számú eset). A kapott információk szerint minden kórházba szállított beteget ellátnak tisztasági csomaggal (pizsama, fürdőköpeny, papucs, evőeszközök, tisztasági szerek). A beteg állapota felől rendszeresen érdeklődnek telefonon, látogatják személyesen (lásd 1. és 3. számú eset).

A gyógyszereket biztonsági zárral ellátott gyógyszerszekrényben a nővérszobákban őrzik. Az intézet az orvosilag szükséges és indokolt gyógyszereket térítésmentesen biztosítja (lásd 1., 2., 3. és 4. számú eset). A gyógyszerelés a gyógyszerosztó füzetből történik, a gyógyszerek kiadagolását az éjszakás nővér végzi. A gyógyszert a bevétel szempontjából megbízható személyek napi adagban, dobozoltan kapják. A többieknek reggel, délben, este adják, és a nővér ellenőrzi a bevételt is. A nővérek folyamatos műszakban dolgoznak, éjszaka részlegenként egy gondozónő van szolgálatban.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

Az új gondozott elhelyezéséről az intézet vezetője a vezető ápolóval közösen dönt, az egészségi állapot alapján. A részlegeken belül többnyire az éppen megürült helyre kerül a beutalt. Később - ha a szobatársakkal nem alakult ki jó kapcsolat - lehetőséget keresnek az átköltözésre. Arra is hajlandóak, hogy üresen hagyjanak egy ágyat addig, amíg nem sikerül megoldani az "összeférhetetlen" idős elhelyezését. A vizsgálat idején is így lakott egy idős férfi, akinek több mint egy hónappal korábban halt meg a felesége, és azóta üres volt a helye. Ez a gondozott egyébként saját zárható WC-t is "birtokolt", mivel nem volt hajlandó a közöset használni. Az egyik háromágyas szobába egy folyamatosan, monoton hangon beszélő gondozott mellé két nagyothalló társ került, akiket nem zavar az állandó beszéd. Ez a két példa jól illusztrálja az otthon idősközpontú, alkalmazkodó szemléletét. Házaspárok, élettársak elhelyezésére is van lehetőség. A főnővér elmondása szerint, az otthonban kialakult élettársi kapcsolatokat a dolgozók megértéssel kezelik, hiszen ez az intézmény a lakók "otthona", és fontosnak tartják, hogy az idősek egymásra találjanak.

Ha egy gondozott haldoklik, orvost hívnak. Elkülöníteni nem tudják, de folyamatosan figyelik, és értesítik a hozzátartozókat. Ha bekövetkezik a halál, rögtön értesítik az orvost, a hozzátartozót és az elhunytat két órán át az ágyon hagyják. A mosdatást, öltöztetést (majdnem minden gondozottnak előre el van készítve a ruhája) a nővérek végzik el, a szobatársaknak ilyenkor sem kell kimenniük. Még abban a műszakban elkészítik a leltárt, és a hozzátartozónak tételesen számolnak el. A nővéreknek a halottak ellátásával kapcsolatos feladatait külön utasításban szabályozták. A gondozottak általában együttérzően viselkednek, gyertyát gyújtanak, és imádkoznak a halottért (lásd 2. számú eset). A temetést az otthon csak akkor intézi, ha nincs hozzátartozó, vagy az nem tudja fizetni. A temetésre lakók és dolgozók is elmennek. A gyászjelentést minden esetben kifüggesztik a hirdetőtáblára.

Az intézetben nincs kötött napirend, a házirend csupán az étkezések és a villanyoltás időpontját rögzíti. Reggel nincs ébresztő, de a fekvőket fél hét körül tisztázzák először. Naponta legalább háromszor tisztáznak, utoljára este nyolc óra tájban. A fürdés hetente legalább egyszer kötelező. A fekvőknek, illetőleg aki igényli, annak a nővérek segítenek a tisztálkodásban (lásd 3. számú eset). A fürdetéseket osztályonként vezetett füzetben tartják nyilván. Az önmaguk ellátására nem teljesen képes gondozottaknak a manikűrt, pedikűrt és a borotválást az ápolók végzik (lásd 2. és 4. számú eset).

A vizsgálat megállapítása szerint az otthon személyzete nagy figyelmet fordít a személyre szabott bánásmódra, az emberi jogok tiszteletben tartására. A házirend szabályozása is olyan, ami a legkevesebb korlátozással biztosítja a gondozottak zavartalan együttélésének feltételeit. A házirend az otthon minden szobájában ott van. Elkészítésében az idősek nem vettek részt, az intézmény vezetője készítette, és a fenntartó hagyta jóvá. Legutolsó változata 1997. áprilisi keltezésű. A házirend a jogszabályban előírt szabályozási tárgyak közül nem tartalmazza: a foglalkoztatásban közreműködő személyek díjazásának mértékét, valamint azt, hogy a gondozott vagy hozzátartozója bejelentését követően mennyi idővel szűnik meg az intézményi jogviszony. E két szabályozási hiányosság a gondozottak szociális biztonsághoz való jogát és ezáltal a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvének érvényesülését veszélyezteti.

Az otthonban rendszeres foglalkoztatás van, ebben a részvétel önkéntes. Vannak kizárólag szórakoztató jellegű foglalkozások: kézimunka, népdalkör. Rendszeresen szerveznek kisebb és nagyobb kirándulásokat, szalonnasütést, bográcsos főzést a közeli dombon, autóbuszos utazást fürdőhelyekre: Bükkszékre, Tiszacsegére, Bogácsra, Hajdúszoboszlóra. A szervezett programok költségeit a gondozottaknak kell téríteniük, de a kíséret ingyenes. A kirándulásokra - igény szerint - az inkontinens gondozottakat is elviszik. Vannak munkajellegű foglalkozások is, amiért munkaterápiás jutalmat fizetnek. Ilyen a konyhakerti munka, a konyhai előkészítő munka, a  vásárlás, a szalvétahajtogatás, a viráglocsolás, a varrás. A foglalkoztató nővér évente munkatervet készít, amelyben heti, havi és évszakok szerinti beosztással szerepelnek az egyes foglalkozások, a mentális gondozás és az ünnepek.

Az otthon a lakók vallásgyakorlásának feltételeit is biztosítja. Vasárnaponként katolikus mise, ünnepeken pedig református istentisztelet van. A nagyobb ünnepeket mindig megtartják, ilyenkor iskolások, táncegyüttesek adnak műsort. A névnapokat a hangosbemondón keresztül sugárzott zenével köszöntik, ilyenkor kívánságokat is teljesítenek.

Az otthon ösztönzi lakóit a családi kapcsolatok ápolására. A levelezésben a nővérek segítenek. Szükség esetén megírják, illetőleg felolvassák a leveleket. A portán van olyan telefon, ahonnan térítés ellenében lehet telefonálni. Ha az időst hívják, akkor a hívást felkapcsolják az emeletre. A hivatalos látogatási idő reggel hat és este nyolc óra között van. Az egészségi állapottól függően a gondozottak is elhagyhatják az otthont, azonban az ügyeletes nővérnek ezt jelezni kell. A hét napnál rövidebb eltávozást a vezető ápoló, az ennél hosszabbat az intézet vezetője engedélyezi.

Érdekvédelem

Az otthonban működik érdekképviseleti fórum. A  tagok neve az ebédlő bejárata melletti falra van kifüggesztve. A tagokat lakógyűlésen fogadták el, vannak közöttük gondozottak, gondozók és a fenntartó képviselője. Panaszokkal az otthon vezetőit és a nővéreket is fel lehet keresni. Többnyire az ételre, a takarításra, a szobatársakra panaszkodnak. Az intézmény vezetése viszont az alacsony gondozói létszámot, az épület fogyatékosságait és az arányaiban sok szenvedélybeteg jelenlétét jelezte problémaként.

Az otthon külső kapcsolatai

Az intézet szerteágazó külső kapcsolatokkal rendelkezik, közöttük a környékbeli szociális intézményekkel, könyvtárakkal, iskolákkal, kultúrházakkal, kultúrcsoportokkal (hagyományőrző egyesületekkel), üzemekkel és egyéni vállalkozókkal. Külföldi karitatív szervezetektől is rendszeresen kapnak adományokat.

Időskorúak Otthona Ózd, Szabolcs köz 11. szám alatti részlegének működése

Ez az otthon a Dózsa György úti intézet részlege, amellyel azonos vezetése, de elkülönült költségvetése van. Az Ózd Városi Önkormányzat 1991-ben 30 férőhellyel alapította és - a már említett - határozatlan időre szóló működési engedéllyel rendelkezik. Tevékenysége szinte minden vonatkozásban a székhelyével azonos, a különbség kizárólag az elhelyezésből és az épület adottságaiból ered. Az eltérések az alábbiakban foglalhatók össze.

Az ellátás tárgyi feltételei

Az épület Ózd belvárosában található. Közvetlen közelében van egy helyi járati buszmegálló. Kétemeletes épület, kicsi kerttel. Korábban bölcsőde volt, az átalakítás indoka a munkahelyek megőrzése volt.  A folyosók szélesebbek, mint a másik épületben, korlát itt is van a falon. Az akadálymentes közlekedést itt sem biztosították, a fürdőszobáknál és a szobák egy részénél is küszöb van. Az épületben lift nincs. A burkolat PVC vagy kő. A fűtést és a folyamatos melegvíz-szolgáltatást biztosították.

A földszinten van egy étkező, ami egyben 12 személy befogadására alkalmas közösségi helyiség (TV szoba). A földszinten a bejáratnál és a felső lépcsőfordulóban van egy-egy kis társalgó néhány fotellel, ezek a kijelölt dohányzóhelyek. Az emeleten van társalgó, teakonyha és egy nagy terasz van. A teakonyhát a lakók itt is bármikor használhatják. Szintenként egy fürdőszoba van, benne egy kád és két zuhany. A gondozottak itt moshatnak is. A földszinten egy, az emeleten két gondozotti WC van. A fürdőszobák, ezen belül a zuhanyzók és WC-k számát tekintve az otthon a jogszabályi előírásoknak - annak alsó határán - megfelel.

Nővérszoba, amely egyben a kezelő, ugyancsak mindkét szinten van. Orvosi szoba és elkülönítő ebben az épületben sincs, ami a gondozottaknak a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez,  valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával kapcsolatban okoz visszásságot.

Egy szint egy gondozási egység, melyeket egy-egy nővér felügyel. Jelzőcsengő van minden szobában, a fürdőszobákban és a WC-kben is. A szobák egy-, két-, illetőleg háromágyasak. Az egy főre jutó tér - a szobák ágyszámától függően - 6-10 négyzetméter. A szobák berendezése: heverő vagy kórházi ágy, éjjeliszekrény, zárható - láthatóan zárt - szekrényrész, mosdó, fotel, asztal, TV és hűtőszekrény. E két utóbbi többnyire gondozotti tulajdon. Van egy olyan szoba, amely csak egy pozdorjafallal van elválasztva a mellette levő WC-től és így minden áthallatszik. A szobák zárhatók. Saját berendezési tárgyakat be lehet hozni, ezek között: ágyat, szekrényt, asztalt és fotelt is. A szobák lakályosak, a falakon falvédők, képek, díszek, az asztalokon virágok, a földön szőnyegek. Intimszoba nincs, de igény esetén átköltöztetéssel megoldják az együttélést.

Az otthon által biztosított ellátás

Az intézetnek külön konyhája van, 100 főre főznek. Napi három főétkezés van, ebből az ebéd és hetente négy alkalommal a vacsora is meleg étel. Orvosi javaslatra készítenek diétás ételt, a vizsgálat idején cukorbeteg és epebeteg diéta volt. A gondozottak az ebédlőben két csoportban ebédelhetnek. Ebben az intézetben az ételt a szobákba nem lehet felvinni. Az intézet közvetlen közelében több bolt van: zöldség-gyümölcs üzlet,  élelmiszerbolt,  ABC áruház. Az itt gondozott lakók mindegyikének olyan nagyságú nyugdíja van, amelyből a térítési díj befizetése után a jogszabályban meghatározott költőpénznél nagyobb összeg marad vissza.

Külön mosoda van, ahol igény szerint mosnak az idősekre, de olyan gondozott is van, aki ellátja önmagát.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

Ebben a részlegben azokat a gondozottakat helyezik el, akik jobban tudnak mozogni. Az itteni elhelyezést családi okokból - például ha a hozzátartozók a közelben laknak - is lehet kérni.

Külön foglalkoztató nővér nincs, a székhely otthon által szervezett kirándulásokon, programokon vesznek részt az itt lakók is. Az ünnepeket külön tartják. Kéthetente van református istentisztelet, havonta katolikus mise. 

Érdekvédelem

Az otthonban külön érdekképviseleti fórum működik.

Ajánlások

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, az ózdi Időskorúak Otthona működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása, illetőleg a házirend alkotmányos emberi jogot veszélyeztető szabályozatlanságának megszüntetése céljából ajánlással fordulok az otthon vezetőjéhez. Kezdeményezem, hogy gondoskodjon
- mindkét épületben a jogszabályban előírt orvosi szoba, elkülönítő kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
- a jogszabályi előírásoknak megfelelő házirendről.

Esetek

1. számú eset:

Kilencvenkét éves nő, aki hét éve él az intézetben. Tizenkét éve özvegy. Három gyermeket nevelt háztartásbeliként, hat elemit végzett. Nyolcvanegyéves koráig dolgozott. Ezt követően az idősek napközijébe járt. Együtt lakott a lányával, aki beteg lett, és állandó orvosi felügyeletre szorult, de a kapcsolatuk sem volt megfelelő. A napköziben ajánlották ezt az otthont. Kétágyas szobában lakik, jól érzi magát. Egy évvel ezelőtt valami történt a fejében, senkit sem ismert meg, azóta sem jött rendbe teljesen. Egészségi állapotát nem tartja megfelelőnek, gyenge, alacsony a vérnyomása. Néha elcsepeg a vizelete, betétet hord. Lábai fájnak, megdagadnak, járókerettel jár. Védőoltást nem kapott. Felajánlották neki, de nem akarta. A kezelőorvosa az intézeti orvos, aki két-három hetenként látja, a vizsgálatunk idején is itt volt. A gyógyszereket közgyógyellátás keretében ingyen kapja. Amikor orvoshoz viszik, az otthonból valaki mindig elkíséri, megvárja és visszahozza. Amikor kórházban feküdt, akkor a lánya és az igazgatónő látogatta. Tisztálkodni egyedül szokott, a fürdéshez segítséget kér. Az otthonban havonta egy csomag WC papírt kap, kéthavonta egy szappant. Papírzsebkendőt, szappant, mosóport hoznak otthonról. A haját maga mossa, a fodrászt csak hajvágásra veszi igénybe. A lábát is maga tartja rendben. A ruháit nem szereti leadni, inkább maga mossa. Az ételekkel nem mindig elégedett, de tudja, hogy ilyen sok embernek nem lehet mindig a kedvére főzni. Ha nem megy le az ebédlőbe, akkor fölhozzák neki az ételt. A saját pénzéből szokta kiegészíteni az étkezést. Időnként a szobatársával főznek is maguknak. Ha valamit vásárolni kell, akkor azt a lánya megveszi neki és behozza. Eddig három szobatársa halt meg, sajnálta őket. Az otthonban történő haláleseteket egyébként tudomásul veszi, a gondozók vigasztalását nem igényli. Régebben a szobatársak temetésére elment, most már nem tud elmenni. Kirándulni is járt, most már azt sem tud. Amióta járókerettel jár, azóta nagyon kevés időt tölt a szabadban. Konfliktusok az italozásból vannak az otthonban, sok az alkoholista, nők és férfiak egyaránt. Korábban járt templomba, most oda sem. Készülékkel hallgatja a misét, de rosszul hall, alig érti. A pap rendszeresen meglátogatja, gyónni, áldozni szokott.

2. számú eset: 

Nyolcvanhét éves nő, első férje 31, a második férje 4 évvel ezelőtt halt meg. Öt fia közül három már halott. Négy elemit végzett, takarítónőként dolgozott. Az elsők között költözött az otthonban, tíz éve él itt. Még a második férje életében a családja kívánságára költözött be. Egyszer egy évig volt távol az intézettől, de nem érezte jól magát, vissza akart jönni. Verseket ír. Kigondolja, leírja, és az intézeti ünnepségeken elmondja a verseit, alkalmi köszöntőit. Az egészségi állapota jó, most ugyan fel van kötve a jobb karja. Néhány nappal ezelőtt leesett a lépcsőn (egy betegnek segített), megütötte a karját, de nem lett komolyabb baja. Hatszor operálták, reumás panaszai vannak. Tudja, hogy alacsony a vérnyomása. Tüdőszűrésen most tavasszal volt. Influenza elleni védőoltást kapott. Az intézeti orvos kezeli, a vizsgálatunkat megelőző találkozott vele utoljára. A gyógyszereket megkapja az otthonban, de vitaminokat maga szokott vásárolni. Ápolásra nem szorul, ellátja magát. Az orvoshoz kísérő is megy vele, mindig megvárja. Az étkezéssel meg van elégedve. A korai vacsora miatt nem szokott éhes lenni, éjszakára nem szeret sokat enni, estére mindig van egy kis gyümölcse. Nem jár le az étterembe, felhozzák számára az ételt. Saját pénzéből ki tudja egészíteni az étkezését. Önállóan szokott főzni is. Az ételt a saját hűtőszekrényében tárolja. Amire szüksége van, azt behozzák a gyerekei, minden vasárnap jönnek. Saját ruháit használja, helyben mossák, akkor adja le, amikor akarja. A fehérneműit maga mossa. Egyedül tisztálkodik, minden este zuhanyozik. Tisztálkodási eszközöket kap az otthontól, de vesz is, ha szüksége van valamire (WC papír, papírzsebkendő, szappan). A haját saját maga ápolja. A lábait is maga ápolja, a körmeit a nővér vágja le, nem kell érte külön fizetni. A szobatársa betegsége, illetve a rossz szokásai zavarják. Az otthonban elég sok konfliktus van, gondot okoznak a demensek, és az alkoholisták miatt is sok az összetűzés. Ha haláleset fordul elő, ő szokta nyugtatni a többieket. Ilyenkor nem kapcsolják be a TV-t. A temetésre az otthonból kimennek, csokrot vesznek. Régebben ő is ment, de már nem tud. Minden második vasárnap van református istentisztelet, ő maga református, de jár a katolikus misére is.

3. számú eset:

Hetvennégy éves nő, tizennégy éve özvegy. A férje halálát követően meghalt az egyetlen lánya,  egy év múlva a veje öngyilkos lett. Egy leány unokája maradt, ő rendszeresen látogatja. A foglalkozása varrónő volt, jelenleg is varrogat, javításokat végez, rendszeresen lejár a varrodába is, de a szobájában van a saját régi varrógépe, azon is dolgozik. Iskolai végzettsége nyolc elemi. Három éve él az intézetben. A gyereke betegsége és halála óta nem tud járni. Két évvel ezelőtt rehabilitációs osztályon próbálták kezelni, ami nem járt sikerrel. Egyedül volt teljesen, tolókocsiba kényszerült, ezért kérte a felvételét az otthonba. Jelenleg is tolókocsival közlekedik. Ezen kívül van még egy kis, speciális, a számára készített, kerekes kocsija, amit a  varrógép mellett használ. Erre át tud csúszni és ezen ülve hajtani tudja a varrógépet. Boldog, hogy ennyit legalább meg tud tenni. Betegsége nem gyógyítható, ezt tudja is magáról. Magas vérnyomása és szívbetegsége is van. Nagyon szomorú, ha nem dolgozik, akkor sokat sír. Influenza elleni oltást kapott. Az intézeti orvos kezeli, aki ritkán látja őt, csak külön hívásra jön hozzá. Minden gyógyszert megkap az otthonban, semmiért sem kell fizetnie. Állandó gondozásra szorul, önmagát nem tudja ellátni. Ágytálazzák, este megágyaznak számára, nappalra bevetik az ágyát. A ruháit előveszik a szekrényből, felöltöztetik, levetkőztetik. Hetenként egyszer-kétszer fürösztik. A haját a nővérek mossák, vágják, nem kell érte külön fizetni. Mosakodni egyedül szokott, a tolószékkel oda tud menni a szobájában lévő mosdóhoz. Tisztálkodási eszközöket nem kér, kintről hoznak neki. Havonta egy tekercs WC papírt kap, ez ugyan nem elég, de ezt is hoznak kintről. Ha az állapota rosszabbra fordulna, akkor sem szeretne kórházba menni. Amikor kórházban feküdt, rendszeresen érdeklődtek felőle telefonon. Jelenleg egyedül van a szobában, néhány napja került ide. Az előző szobatársa máshová kérte magát, nem tudta elviselni, hogy őt ágytálazzák. Rendszeresen kiviszik a levegőre. Az időjárástól függően 1-2 órát tölt a szabadban, tolószékben. Az ételek mennyiségével meg van elégedve, de a minőség nem mindig megfelelő. A testvére és az unokája  mindig hoz neki valamit. Az ételt a szobájában fogyasztja el.  Saját hűtőszekrénye van, a maradékot ott tárolja. A korai vacsora miatt néha szüksége van pótvacsorára, de általában csak gyümölcsöt fogyaszt, amit ő hozat magának. A saját ruháit viseli, csak az ágynemű intézeti, azt hetenként leadja a mosodába. A ruhái mosatásáról maga gondoskodik. Egy gondozott társa szokott mosni, ennek fejében ő varrni szokott az illető számára. Tiszta ágyneműt akkor kap, amikor kér. A lábait saját maga ápolja, ezt meg tudja csinálni. Az otthonban történő konfliktusokról nem sokat tud, csak az italozókról. Az otthonban történő haláleseteket nagyon rosszul viseli, a saját halottait gyászolja minden haláleset kapcsán. A misére nem tud lemenni, a rádióban mindig meghallgatja a szentmise közvetítéseket, a TV-ben is megnézi. Az atya rendszeresen meglátogatja őt, elbeszélgetnek egymással.

4. számú eset:

Ötvennégyéves férfi, családi állapota elvált. Két gyermeke van, huszonegy éves kiegyensúlyozott, jó házasság után, sorozatosan bekövetkező betegségei miatt hagyta el a felesége. Nyolc általánost, festő-mázoló szakiskolát végzett.  Egy éve él az intézetben, ahová betegsége miatt kérte felvételét. 1988-ban kezdődött cukorbetegsége, ami miatt 8 alkalommal operálták a lábát.  Az utolsó műtéttel 1997-ben térd alatt amputálták a jobb lábát, ez annyira megviselte, hogy nem akart tovább élni. Műlábat visel, ami nagyon vastag, nehéz, alig tud járni vele. Bottal jár, de hamar elfárad. A diabétesszel egy időben kezdődött magas vérnyomása is. Volt már infarktusa, agyvérzése. 1994-ben lebénult a baloldala, körülbelül 80 százalékos rokkant lett. Az amputáció után rehabilitációs osztályon egy hónapig kezelték (torna, elektromos kezelés), ami sokat segített az állapotán, a régebbi, agyvérzés utáni bénulások is sokat javultak. Jelenleg az otthonban nincs gyógytornász (GYES-en van), most egyedül tornászik. Jó lenne, ha legalább tornaterem lenne az otthonban. A betegségei miatt  "idegileg nagyon kikészült", mindenki elhagyta, nagyon egyedül  maradt. Sem a volt felesége, sem a gyerekei nem látogatják. Nem tudja, hogyan találhatna magának élettársat, pedig az lenne a legjobb megoldás. A tétlenség is nagyon izgatja, szeretne valamit csinálni, de nem tud. Szeretné legalább a liftet kezelni, de ahhoz le kell tenni a kezelői vizsgát. Az intézeti orvos kezeli. Havonta végzik a vércukor-ellenőrzést, hetenként mérik a vérnyomását. Influenza elleni oltást nem akart. A gyógyszereit ingyen kapja. Amikor vizsgálatra viszik, elkísérik és megvárják őt. Amikor kórházban feküdt, senki sem látogatta az otthonból. Naponta 2-3 órát tölt a szabadban. Nagyon hiányzik a mozgás. Az étellel nem elégedett,  a vacsora nagyon korán van, pótvacsorát tartalékol magának. Saját hűtőszekrénye van. Nem jár le az étterembe, lépcsőn nem tud járni, lifttel pedig nem lehet odamenni. A szobájába viszik az ételt. A kiegészítő étkezést saját pénzéből fedezi. Szeret főzni, egyedül főz, de a mosogatásban már segíteni szoktak. Vásárolni csak úgy tud, ha a kért dolgokat a főnővér valakivel behozatja. Saját ruháit hordja, maga mossa. Az ágyneműt hetenként cserélik, az intézet mosatja. A ruháinak kevés a hely a szekrényben, a téli holmikat nehéz tárolni, de a nővérek segítenek elrakni. Tisztálkodni egyedül szokott, tetőtől-talpig lemosdik egyedül a szobában. A zuhanyozóba sem megy ki. A tisztálkodáshoz a saját tisztálkodási eszközeit használja, WC-papírt kap, papírzsebkendőt vesz. A haját borbély vágja, fizet érte. A lábán a körömvágásnál egy gondozott segít. Egyedül borotválkozik. Az alkoholisták miatt vannak konfliktusok az otthonban, szerinte azokat más intézetbe kellene helyezni. Az otthonban nem tiltott sem a dohányzás, sem az alkoholfogyasztás. Őt zavarja mindkettő. Az otthonban történő halálesetek megviselik, ilyenkor a nővérekkel szokott beszélgetni, hogy oldani tudja ezt a nyomasztó állapotot. Római katolikus vallású, a szentmisét hangszórón hallgatja.

5. Nyugdíjasok Acsádi Otthona
(Acsád, Semmelweis tér 1.) 

A vizsgálat ideje: 1998. június 15-16.

Az intézmény általános jellemzői

Az acsádi otthon a Vas Megyei Időskorúak Szociális Intézete egyik telephelye, egyben székhelye. A megyei önkormányzat fenntartásában és tulajdonában álló ingatlanban működik. A Vas Megyei Tanács 1968-ban alapította, eredetileg betegotthon, majd az 1980-as évektől szociális otthon volt. 1992-től ellátja a megyei módszertani otthon feladatait is.

Az 1997-ben módosított alapító okirat szerint a Vas Megyei Időskorúak Szociális Intézete idősek ápolást és gondozást nyújtó bentlakásos otthona, mozgásfogyatékosokat és szenvedélybetegeket ellátó részlegekkel. A tagintézmények között az acsádi otthon 170 időskorú és 70 mozgáskorlátozott személy ápolását-gondozását hivatott ellátni. A Vas Megyei Közigazgatási Hivatal az acsádi otthon működését - mivel a 2/1994. (I.30.) NM rendeletben előírt személyi feltételeknek nem felel meg - a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendeletre hivatkozással ideiglenesen, 1999. december 31-éig engedélyezte.

A vizsgálat idején az otthon engedélyezett álláshelyeinek száma 112,5, melyből üres álláshely 11 volt. Összesen 42,5 szakdolgozót alkalmaztak, amely az 1998. december 31-éig előírt időarányos követelménynek csupán 55 százalékát jelenti. Az otthonban nem alkalmaztak gyógytornászt és mentálhigiénés csoportot sem. Az intézmény vezetőjének társadalomtudományi egyetemi, az intézetvezető főnővérnek pedig diplomás ápolói végzettsége van. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozóknak 46 százaléka rendelkezett az előírt szakképzettséggel.

A Vas Megyei Időskorúak Szociális Intézete önálló költségvetési szerv. A kapott tájékoztatás szerint a fenntartó az állami normatíva mintegy 96 százalékát adja át, ezen kívül a működésre további támogatást nem nyújt. Az intézetnek vállalkozói tevékenysége nincs. Az otthon - az állami normatíván kívül - a térítési díjakból, valamint a büfé, a garázs és az orvosi lakás után fizetett bérleti díjakból gazdálkodik. Saját felhasználásra sertéseket tenyésztenek, és van egy kertészetük is. Az igazgató elmondása szerint az intézet költségvetése - különös tekintettel az épület állagára és az ebből eredő magas költségigényre - nem elegendő a jogszabály szerinti működés biztosítására. Az épületek és az infrastruktúra korszerűsítéséhez rendszeresen adnak be pályázatokat címzett- és céltámogatásokra. Így került sor a közelmúltban például a mosodai gépek cseréjére, a konyha korszerűsítésére és a nagyobb lakószobák kisebbekre való átalakítására. Az igazgató 1994-ben egy alapítványt hozott létre "Időskorúak Támogatásáért Alapítvány" névvel, az otthon gondozottainak megsegítésére. A 10.000 Ft-os induló vagyont az idősek és a dolgozók fizették be. 1998-ra az alapítvány vagyona már 800.000 Ft. Az alapítvány finanszírozza minden év októberének első hetében az ún. időskorúak hete rendezvényeit és ebből fizetik az időseknek ilyenkor átadott - személyenként 2000-3000 Ft nagyságrendű - ajándékokat.

Az intézményi térítési díjat a fenntartó évente önkormányzati rendeletben állapítja meg, ez a vizsgálat évében az elhelyezéstől függően havi 18.000, illetőleg 19.500 Ft. A személyi térítési díj biztosítására jelzálogjogot alkalmaznak. A személyi térítési díj megállapításáról szóló értesítések áttanulmányozása során a vizsgálat két esetben is azt észlelte, hogy a teljes intézményi térítési díj megfizetésére jövedelmi viszonyai miatt nem kötelezhető gondozott az értesítéshez hozzácsatolt, előrenyomtatott nyilatkozaton vállalta, hogy az intézményi térítési díj és a személyi térítési díj közötti különbözetet költőpénzéből fizeti meg. Ennek a nyilatkozatnak az "elfogadását" maga a térítési díjról szóló értesítés tartalmazza. Az 1993:III. tv. 117/A. § (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a bentlakásos intézményben az ellátott által fizetendő térítési díjat úgy kell megállapítani, hogy részére legalább a költőpénznek megfelelő összeg maradjon. A vizsgálat megállapítása szerint jogellenes az otthon vezetőjének az a gyakorlata, amikor egyrészt megállapítja a részösszegű térítés díjat és a költőpénzt, azonban éppen a költőpénz terhére fogadja el a térítési díj különbözet megfizetését. Mindez az érintett gondozottak tulajdonhoz való jogával és a jogállamiságoz fűződő jogbiztonság követelményével összefüggésben jelent alkotmányos visszásságot. 

Az intézményi jogviszony keletkezése és megszűnése

Az otthon ellátási területe Vas megye, más megyékből a megyei főjegyző külön engedélyével vesznek fel évente legfeljebb egy-két főt. A legtávolabbi település ahonnan gondozott származik, mintegy 60 kilométerre van. Kizárólag önkormányzati beutaló határozattal fogadnak gondozottakat, akik általában határozatlan időre szóló beutalással érkeznek, és az otthont lakóhelyként jelentik be. Új felvétel csak a megüresedett helyre történhet, mivel ez az otthon is száz százalékos kihasználtsággal működik.

A soron kívül, sürgősséggel történő felvételről az igazgató dönt. Adott esetben már a beutaló határozat is tartalmazza a felvétel sürgető voltát, amennyiben valamely kórház ápolási osztályáról egyenesen az otthonba kérik felvenni a beteget, vagy egyébként megoldhatatlan a családban az ápolás, gondozás. Gyakran előfordul, hogy az idős ember szomszédai járnak el az otthonban való elhelyezésért, mert például lakhatatlan a háza. Az igazgató tapasztalata szerint a beutalások száma függ az évszakoktól is, ősszel mindig több a jelentkező.

Az otthon végez előgondozást, azonban az általános gyakorlattól eltérően nem a leendő gondozott lakóhelyén, hanem az otthonban. Az igazgató álláspontja szerint kényelmesebb és gazdaságosabb is az otthon számára, ha helyben végzik az előgondozást, és a leendő gondozott egyébként is szereti látni a helyet, ahova költözni fog. Az előgondozás során a házirendről és az intézménybe behozható tárgyakról adnak tájékoztatást. 

A vizsgálat idején az otthonban összesen 239 személyt gondoztak, ebből 156 nőt és 83 férfit. A nők átlagéletkora 80 év, a férfiaké 68. Az időskorúak létszáma 167 volt, a mozgáskorlátozottaké 72. A lakók 54 százaléka inkontinens. A várakozók száma a vizsgálat idején 50 körül volt, az átlagos várakozási idő 6 hónap.

Az intézményből való távozás az elmúlt három évben a következőképpen alakult.

1995
1996
1997

Meghalt
50
53
65

Otthonába távozott
  7
  6
  6

Más intézménybe távozott
  3
  -
   7

Összesen
60
59
78

Az intézményi jogviszony megszűnése miatt vitás, illetőleg peres ügy a vizsgált időszakban nem volt.

Az ellátás tárgyi feltételei

Az otthon Acsád belterületén, a község központjában van. A vasútállomás az otthontól körülbelül 2 kilométernyire, a buszmegálló pedig a bejárattól 150-200 méterre van. Az otthon gondozási része két épületből áll, az 1700-as években épített kastélyból és az 1989-ben átadott pavilonból. A két részt folyosó kapcsolja össze. Az otthonhoz még 2 hektár park, kertészet, üvegház, kiszolgáló műhelyek, sertéstelep és irodák tartoznak. Az otthonban folyamatos a melegvíz-szolgáltatás, és a fűtést is biztosítják.

A két épületrész alapvetően különbözik. A kastély állaga rendkívül elhanyagolt, helyenként romos. (Például a legnagyobb lakószobában egy évvel ezelőtt leszakadt a mennyezeti vakolat.) A közlekedést küszöbök, szűk és sötét folyosók, kikopott lépcsők nehezítik. Korlát, kapaszkodó, lift nincs. A gondozotti szobák között tíz és tizennégy ágyas is van, több lakószoba egymásból nyílik. Az egyébként is  kevés számú jelzőcsengő közül alig egy-kettő működik. A fürdőszobák és WC-k száma jóval a jogszabályban előírt alsó határ alatt van. Megközelítésük is nehézkes, van olyan, amelyikbe csak gondozotti szobákon keresztül lehet bemenni. Az épületben összesen négy közösségi célra szolgáló helyiség és egy ebédlő van. Emeletenként van nővérszoba. A burkolat helyenként hiányos, kő vagy parketta. A vizsgálat idején az egész épület, különösen a lakószobák és a mellékhelyiségek sötétek, piszkosak,  áporodott levegőjűek és tisztátalan - vizelet és széklet! -  szagúak voltak.  Ezzel szemben a pavilon egy 1989-ben átadott, modern épület. (Eredeti terv szerint a kastélyépületből költöztek volna át a gondozottak, azonban a férőhelyhiány miatt a kastély is gondozási részleg maradt.) Szobái egy-, két- és három ágyasak. Az épület világos, a folyosók szélesek, nincsenek küszöbök és - ágy szállítására is alkalmas - lift van. A folyosókon kapaszkodók, illetőleg korlátok vannak, bár időnként egy-másfél méteres hiányokkal. A fürdőszobák és WC-k száma az előírtnak megfelelő. Van nővérszoba, társalgó, ebédlő és teakonyha. A pavilonban van egy ökumenikus szoba is, itt tartják az istentiszteleteket. Az alagsorban büfé működik. A burkolat egységesen PVC. Elkülönítő, intimszoba, foglalkoztató helyiség, tornaszoba egyik épületrészben sincs. Intimszobára állítólag nincs is igény, mivel a házaspárok elhelyezését megoldják. Az orvosi rendelőt és a gyógyszerszobát külön épületben helyezték el.

Az otthon öt gondozási egységből áll. A kastélyban egy női és egy férfi időskorúakat, valamint egy mozgáskorlátozottakat ápoló részleg működik, a pavilonban pedig emeletenként egy-egy ún. vegyes (időskorú és mozgáskorlátozott) részleg. 

A kastélyépület legkisebb szobája háromágyas, a legnagyobb a már említett tizennégy ágyas. A szobák berendezése: kórházi ágy vagy heverő, éjjeliszekrény, asztal és szék. Néhány szobában bent, egyébként a folyosón vannak a zárható szekrények. A szobák az épület jellegéből adódóan magasak, de sötétek. Az egy főre jutó tér legfeljebb 4-5 négyzetméter lehet. A felsorolt intézeti bútorokon kívül csupán néhány apróbb személyes használati tárgy és egy-egy TV van. A falak csupaszok, képek, virágok, szőnyegek nincsenek. A szobákban nincs mosdó sem. Néhány helyen volt szobaWC és járókeret. A pavilon szobáinak előterében, ami egyben teakonyha is, beépített szekrények és mosdók vannak. A szobák tágasak, világosak. Az egy főre jutó tér 10-12 négyzetméter. A berendezés többnyire kórházi ágy vagy heverő, éjjeliszekrény, asztal és fotelek. Bútort ide sem lehet behozni, csak TV-t, rádiót és kisebb tárgyakat. A szobák összességében otthonosak. Jelzőcsengő van, azonban - mint ahogy azt az igazgató is megerősítette - a rendszer nem működött. Az épület egyik része két szobányi szélességben a csatorna hibája miatt beázott. A vizes fal azonban nem csak esztétikai hiba, mivel itt vannak az elektromos vezetékek.

A kastélyban emeletenként két-két fürdőszoba van, káddal vagy zuhanyozóval és mosdóval. Műszaki állapotuk rendkívül rossz. Emelő, kapaszkodó és jelzőcsengő egyikben sincs. A vizsgálat idején minden fürdőszobában nyitott zsákokban tárolták az elhasznált inkontinencia betéteket, pelenkákat. A WC-k a fürdőszobákhoz hasonlóan piszkosak, büdösek és elhanyagoltak voltak. A pavilon fürdőszobáiban kád, mosdó és kapaszkodóval ellátott WC van. Mindenütt van jelzőcsengő, de itt sem működött.

A kastélyépületben a közösségi célra használt helyiségek egyike a tanácskozó terem, ami a kastély fogadóterme lehetett valamikor. Szépen berendezett terem, amiben zongora, TV, videomagnó, virágok, könyvszekrények, fotelek vannak. Az ablakok a kertre néznek. Azonban a terem napközben zárva van, az elmondottak szerint rendezvények alkalmával és esténként nyitják ki. A többi társalgóban a fal mellett vannak fotelek, némelyikben egy-egy TV készülék. Közösségi együttlét céljára nem igazán alkalmasak, mivel egyetlen egy olyan sarok sincs, ahol egymással szemben ülve lehetne beszélgetni, kártyázni, sakkozni. A pavilonban kialakított társalgók viszont rendeltetésüknek megfelelően használhatók.

A kastély földszintjén van egy ugyancsak elhanyagolt állapotú ebédlő, ahol viaszosvászon terítőkön műanyag poharakkal és alumínium kanalakkal - kések és villák nélkül - volt a vizsgálat idején megterítve. Kézmosási lehetőség nincs. A pavilon ebédlőjében hideg-meleg vizes mosdók vannak, és egy nagyméretű közös hűtőszekrény is a gondozottak számára. A teakonyhákat a nővérek és néhány gondozott is használhatja.

A vizsgálat megállapítása szerint a kastélyépület a tartós bentlakás követelményeinek - különös tekintettel a 2/1994. (I.30.) NM rendeletben megfogalmazott előírásokra, valamint az épület elhanyagoltságára - nem felel meg, ami az otthonban gondozottaknak az egészséges környezethez, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogaikkal kapcsolatban okoz visszásságot. A pavilon vonatkozásában pedig a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogaival összefüggő visszásságot okoz az  elkülönítő hiánya.

Az otthon által biztosított ellátás

Az intézetnek saját főzőkonyhája van. Orvosi javaslatra négyféle étrend közül lehet választani: normál, könnyű-vegyes, cukorbeteg és kímélő. A három főétkezésből az ebéd és hetente három napon a vacsora is meleg étel. Cukorbetegek tízóraira kapnak kiegészítő étkezést. A reggeli nyolc és kilenc, az ebéd tizenkettő és kettő, a vacsora öt és hat óra között van. Mind a gondozottak, mind a gondozók - az igazgatót kivéve - egyaránt kifogásolták az étel minőségét. A gondozottak ezen kívül szóvá tették azt is, hogy a másnap nyolc órai reggelihez képest korán van - délután öt órakor - a vacsora (lásd 2. számú eset). Ez az önmagukat ellátni képtelen gondozottak esetében - a vércukorszint leesése következtében - egészségügyi problémát is jelenthet. A fennjárók a kastélyban két csoportban, a pavilonban egy turnusban étkezhetnek. Az alkohol fogyasztását az otthonban nem tiltják, csak korlátozzák. A házirend szerint orvosi engedéllyel kis mennyiségű alkohol fogyasztható. A dohányzásnak pedig  kizárólag a helyét jelölik ki, illetőleg a lakószobákban való dohányzást tilalmazzák.

A pavilon alagsorában a büfé reggel hét és délután három óra között tart nyitva. Szeszesitalt, sört és bort is árul. Ezen kívül az otthonnal szemközti zöldség-gyümölcs boltban és a 150 méterre lévő vegyesboltban vásárolhatnak a gondozottak. Az állandóan fekvőknek társaik vagy a nővérek vásárolnak. Kiegészítő étkezésként - a pavilon ebédlőjében látott kiírás szerint - a szociális nővértől tejet és zsemlét lehet vásárolni (lásd 1. számú eset). A tájékoztatás szerint az erre jogosult gondozottak mindegyike megkapja a költőpénzét. A gondnokság alatt lévők és a nagy mértékben dementálódott gondozottak költőpénzét a szociális nővér kezeli. Aggályosnak és az érintett gondozottak tulajdonhoz való jogával kapcsolatos alkotmányos visszásságnak  ítélte a vizsgálat, hogy az otthon a gondozott erre vonatkozó meghatalmazása nélkül kezeli a költőpénzt. Az 1959:IV. tv. 18. §-a értelmében ugyanis a mindennapi életben tömegesen elforduló, különösebb megfontolást nem igénylő szerződéseket még a cselekvőképtelen személyek is jóváhagyás nélkül köthetik meg. A költőpénzek felhasználása egyébként szabályos volt.

Az igazgató elmondása szerint a gondozottak saját ruhájukat használják, intézeti ellátásra alig van igény. Az ágyneműt és törölközőt viszont az otthon biztosítja, három-négy váltás áll rendelkezésükre. Az alsóneműt az intézeti mosodában, a felsőruházatot a Patyolattal, az ágyneműt pedig a szombathelyi kórház mosodájában tisztíttatják. A fehérnemű mosása igény szerint történik, a felsőruházatot és az ágyneműt hetente kétszer szállítják el az otthonból. Az elcserélés megelőzésére a ruhaneműket számokkal látják el (lásd 2. számú eset).

Az alapvető gyógyászati segédeszközöket  (járókeret, járóbot, tolókocsi) és az inkontinencia betéteket az otthon biztosítja. A mozgásképtelen gondozottak ápolásához van egy hidraulikus betegemelő szerkezetük is. Az igazgató a higiénés cikkekkel való ellátásról azt a tájékoztatást adta, hogy az otthon azoknak ad, akiknek erre nincs pénzük, pontosabban alacsony a nyugdíjuk vagy költőpénzt kapnak (lásd 1., 2. számú esetek). Ezt az állítást támasztják alá az 1998. májusi felhasználásról kapott adatok is, miszerint a 240 gondozott 23-30 liter folyékony szappant, 5 liter sampont, 10 csomag papírszalvétát, 60 csomag egészségügyi papírt és 40 darab mosdókesztyűt használt el. Az ellátást egyébként a házirend is úgy szabályozza, hogy "a gondozottak tisztálkodási szereiket saját részükre biztosítják". A 2/1994. (I.30.) NM rendeletben előírt, tisztálkodáshoz szükséges anyagokkal való ellátásban tapasztalt hiányosság, valamint a házirendnek a jogszabállyal ellentétes szabályozása a vizsgálat megállapítása szerint a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos joggal összefüggésben okoz visszásságot.

Az otthonnak egy általános orvosi képesítésű, főállású orvosa van. Az acsádi otthonon kívül a másik három tagintézmény orvosi feladatait is ellátja. A további szakorvosi ellátást a szombathelyi szakrendelő biztosítja. Az orvos a pavilonban - szolgálati lakásban - lakik, így munkaidő után is elérhető. Az otthonban - hétfő kivételével - minden nap rendel. A fekvő betegeket a szobában vizsgálja meg, az intimitást ilyenkor nem biztosítják. Az otthonban egészségügyi törzskartont nem, helyette az ún. szociális otthoni, intézeti gondozottak egészségügyi lapját használják. Az orvos az új beutaltat 2-3 napon belül megvizsgálja. Elkészíti  a felvételi statust, megméri a vérnyomást, testsúlyt, megállapítja a fődiagnózist, és beállítja a gyógyszerelést. Amennyiben a beteg kórházból érkezik, a kórház által javasolt gyógyszerelést folytatja. A véletlenszerűen kiemelt egészségügyi anyag azt mutatta, hogy a gondozottak folyamatos, rendszeres orvosi ellenőrzése nem mindig valósul meg. Az 1925-ös születésű B.J-né gondozottról ugyanis, akinek a diagnózisa: Reumatoid arthritis, az utolsó bejegyzés 1996. április 16-ai (lásd még 2. számú eset). Mindez a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggő visszásságot okoz.

A tüdőszűrés helyben történik, Szombathelyről települ ki a tüdőgondozó évente egyszer. A legutóbbi influenza elleni védőoltáskor 80 személy fogadta el a felajánlott oltást. Az orvosi rendelő felszereltsége kielégítő. Van EKG készülék, osztályonként két vérnyomásmérő, ultrahang- és magnetoterápiás készülék, Evolit lámpa, Sollux lámpa, valamint kissebészeti ellátáshoz szükséges műszerek. Az intézetben infúziót nem adnak. Ha a kórházba vagy a szakrendelésre  mentőszolgálat szállítja gondozottat, akkor kísérőt nem küldenek vele (lásd 2. számú eset). Ez alól egy kivétel van, ha olyan szenvedélybeteget szállítanak, akiről feltételezik, hogy "megszökik".

Minden osztályon vezetnek gyógyszerrendelési füzetet. A gyógyszer-kiszerelést a gyógyszer-füzet alapján, szakképzett nővérek végzik. Akik képesek önmaguknak adagolni, azok dobozolva kapják meg a napi gyógyszereiket. A többieknek naponta háromszor adják oda az előírt adagot és ellenőrzik a bevételét. Eltávozáskor mindenki három napra elegendő mennyiséget kap, a többit receptre írják fel. Minden osztályon van zárt gyógyszerszekrény, ahol az életmentő gyógyszereket tartják. A gyógyszereket térítésmentesen biztosítják.

A napi eseményeket egy nem sorszámozott átadó füzetben műszakonként jegyzik, amit az átadó és az átvevő is aláír. A nővérek három műszakban dolgoznak. A 240 gondozottra délelőtt osztályonként 14-18, délután 4 és éjszaka 3 nővér van szolgálatban.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

Az otthonban való elhelyezést elsősorban az üres hely határozza meg, azonban az elmondottak szerint igyekeznek az új lakót hasonló mentális állapotban lévő gondozottak mellé helyezni. Áthelyezésre később van lehetőség. Akik ragaszkodnak az egy- vagy kétágyas szobához, azoknak vagy várakozniuk kell, vagy beköltöznek egy többágyasba, és ha megürül a kívánt férőhely, akkor költöznek át. A házaspárok, élettársak elhelyezése - akár az otthonban kialakult párkapcsolat esetén is - megoldható.

Az elhunyt ágyát paravánnal veszik körül, értesítik a hozzátartozót. A leltárt még abban a műszakban készítik el a nővérek és két tanúval hitelesítik. A mosdatást, öltöztetést is a nővér végzi. A halott addig marad a szobában, amíg a temetkezési vállalat elszállítja. A többi gondozott ez idő alatt ugyancsak a szobában tartózkodik (lásd 2. számú eset). A temetést többnyire a hozzátartozók intézik. A temetésen a gondozók nem szoktak részt venni, de igény esetén a gondozottaknak biztosítanak gépkocsit. Az otthonban semmilyen megemlékezés, gyászmise nincs.

A testi gondozás részeként hetente egyszer női fodrász és hetente kétszer férfi fodrász szolgáltatásait lehet igénybe venni. A kapott tájékoztatás értelmében a fodrászok szolgáltatása ingyenes. A vizsgálat azonban az intézet által kezelt költőpénzek áttekintésekor azt tapasztalta, hogy egy férfi gondozott két és fél hónap alatt 650 Ft-ot fizetett a borotválásért és "fodrászatért" (lásd még 1. számú eset). A házirend csupán a szolgáltatás igénybevételének feltételét rögzíti, a térítés módját vagy mértékét nem.

A napirenddel összefüggésben a házirend az étkezések, a látogatás és a csendes pihenő időpontját határozza meg. Az otthonban kötelező ébresztő nincs, az ágyhoz kötött gondozottak esetében ez természetesen a tisztázás, mosdatás időpontjától függ. A fennjáróktól csak azt várják el, hogy az étkezések időpontjában jelenjenek meg. A fürdetésről külön füzetet vezetnek.

A vizsgálat a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való, valamint az emberi méltósághoz való alkotmányos jogok sérelmének ítélte, hogy az otthonban - különösen a kastélyépületben - a vizsgálat idején sötét helyiségekben - lakószobákban, társalgókban - voltak a gondozottak. Az igazgató először az ésszerű takarékosságra, majd az épület elektromos hálózatának teherbíró-képességére hivatkozott. Ezek az indokok nem változtatnak azon a tényen, hogy a fenntartó kötelessége az épület alkalmasságának biztosítása, ami magában foglalja a megfelelő világítást is. Ugyancsak az emberi méltóság sérelmeként értékelte a vizsgálat, hogy az igazgató az épület bemutatásakor egyetlen helyiség ajtaján sem kopogott, mielőtt belépett volna. 

A tagintézmények közös házirendjét az intézet igazgatója még 1994-ben készítette és hagyta jóvá a fenntartó. Összeállításához a gondozottak véleményét nem kérték ki. A rendkívül részletes házirend a kötelező szabályozási tárgykörök szinte mindegyikével foglalkozik. A vizsgálat szerint - a már említetteket is összefoglalva - a következő szabályozás nem tesz eleget a jogszabályi követelményeknek:
- a bejelentést követően mennyi idővel szűnik meg az intézményi jogviszony,
- ruha, textília tisztítása, javítása,
- tisztálkodási szerekkel való ellátás rendje,
- értékmegőrzésből kizárt tárgyak köre,
- egyéb szolgáltatások térítésének mértéke,
- készpénz intézményben vagy pénzintézetben való megőrzésének esetei,
- személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összege.
A gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogát sérti és ezáltal a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvének érvényesülését is veszélyezteti a jogszabályi előírásoknak nem megfelelő házirend.

Az otthonban a foglalkoztatás kizárólag önkéntesen történik, ám rendkívül szűk lehetőségek között. A gondozottak a következő munka jellegű feladatokban vehetnek részt: takarítás, virágöntözés, étkeztetés, ágynemű szállítás, szennyes válogatás, vásárlás, konyhai előkészítés, kertészkedés. A rendszeres munkát végző gondozottakat - a kapott tájékoztatás szerint összesen legfeljebb 40 személyt - 400 Ft-tól 3000 Ft-ig terjedő jutalomban részesítik.

Szervezett, szórakoztató jellegű foglalkoztatás alig van. Az egész intézményben összesen két szekrényre való könyv van - a vizsgálat idején  a szekrények zárva voltak -, néhány újság jár, TV-t lehet nézni, rádiót hallgatni, időnként diafilmeket vetítenek. Jó időben a parkban lehet sétálni, pihenni (lásd 1. és 2. számú eset). Korábban volt kézimunka - kötés, horgolás - de szinte teljesen megszűnt. Működik még egy 15 fős kultúrcsoport, amely az otthon rendezvényeire, például az említett idősek hetére előadásokkal készül. Néha van még egy-egy kirándulás. A legutóbbi alkalommal körülbelül 10-15 fő volt Szombathelyen az arborétumban, és 1994-ben üdültek a Dunakanyarban. Az ünnepeket megtartják, ilyenkor iskolások, óvodások adnak műsort. Szerda délelőttönként római katolikus mise van. A 2/1994. (I.30.) NM rendelet 55. §-a előírja, hogy a bentlakásos intézmény a mentálhigiénés ellátás keretében biztosítja a személyre szabott bánásmódot, a szabadidő kulturált eltöltésének feltételeit, a szükség szerinti pszichoterápiás foglalkozást, valamint a gondozott családi és társadalmi kapcsolatai fenntartásának feltételeit. Az a tény, hogy az otthon ezen kötelezettségének alig tesz eleget, a vizsgálat megítélése szerint a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos joggal kapcsolatban jelent visszásságot.

A látogatás reggel kilenc és délután öt óra között bármikor lehetséges, ezen kívül azonban csak igazgatói engedéllyel valósulhat meg. Kizárólag ágyhoz kötött gondozott fogadhat látogatót a szobájában, a látogatók egyébként a társalgóban és a parkban lehetnek. Látogatási füzetet ugyan nem vezetnek, de elmondásuk szerint a gondozottak 50-60 százalékát látogatják. A kastély főbejáratánál van egy nyilvános  telefon, azonban olyan magasan, hogy tolókocsiból nem lehet elérni. Bélyeget az intézetbe bejáró postástól lehet venni, a levél megírásában és feladásában, illetőleg annak felolvasásában a nővérek is segítenek.

Az otthont napközben reggel nyolc és délután öt óra között lehet elhagyni, az elvárás csupán annyi, hogy szóljanak, ha elmennek. A portaszolgálat kíséri figyelemmel a távozásokat és a rendszeresen elkóborló, demens gondozottakat nem engedi ki. A szabadságnak nevezett, legfeljebb hatvan napos eltávozást az igazgató és a főnővér engedélyezi. Ennél hosszabb időre egyedi mérlegelés alapján csak az igazgató adhat engedélyt. Az otthon gyakorlatában rendszeresen előfordul, hogy a jobb egészségi állapotú gondozottak nyáron hazamennek, hogy "a házukat rendbe tegyék". Erre az időre  - a jogszabály szerinti - ún. ágyfenntartási díjat (távolléti díjat) kell megfizetni. Ha valaki engedély és bejelentés nélkül távozik, akkor a rendőrséghez fordulnak. Az elmúlt három évben 5-6 főt kellett ilyen módon kerestetni.

Érdekvédelem

Az intézetben működik a jogszabályban előírt érdekképviseleti fórum. Panaszláda nincs, többnyire a nővéreket, főnővért, igazgatót keresik fel a gondozottak panaszaikkal. Az érdekképviseleti fórumhoz - az elmondottak szerint - nem sokan fordulnak. A problémák megoldásának másik lehetséges fóruma a lakógyűlés, amelyet évente kétszer hívnak össze. A panaszok többsége az étkezéssel és a rendszeresen italozó gondozottak másokat zavaró viselkedésével kapcsolatosak. Ha ez utóbbi kifogást nem tudják orvosolni, akkor bizonyos idő elteltével az otthon kezdeményezi a közösséget zavaró magatartást tanúsító gondozott áthelyezését szenvedélybetegeket ellátó részlegbe.

Az otthon külső kapcsolatai

Az otthonnak nagyon jó kapcsolata van a települési önkormányzattal, ami részben abból is adódik, hogy az intézet gondnoka a település társadalmi megbízatású polgármestere. Az otthon módszertani feladatokat is ellát, így a többi megyei intézménnyel is élő kapcsolata van. Külföldi karitatív szervezetektől is rendszeresen kapnak adományokat.

A vizsgálat egyéb megállapításai 

A Vas Megyei Közigazgatási Hivatal az acsádi otthonnak, a határozat indokolásában foglaltak szerint kizárólag azért adott ideiglenes működési engedélyt, mert "a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésükről szóló 2/1994. (I.30.) NM rendeletben írt személyi feltételeknek nem felel meg". Az indoklás arról nem tesz említést, amit a helyszíni bejáráskor észlelniük kellett, hogy az otthon egyik épületrésze - maga a kastélyépület - sem felel meg a hivatkozott rendeletben foglaltaknak. Formailag a közigazgatási hivatal szabályosan járt el, hiszen a két összeépített épületből álló otthon "összességében" az előírt normáknak megfelel. Ebben a kérdésben azonban az az álláspontom, hogy ilyen nagy eltérések esetén az egyes gondozási részlegek megfelelőségét külön kell értékelni, mivel az együttes értékelés folytán a gondozásra alkalmatlan épületrészben lakó gondozottaknak az egészséges környezethez, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben keletkezik visszásság.

Ajánlások

1. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Nyugdíjasok Acsádi Otthona működési engedélye kiadásával összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása céljából a Vas Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjénél kezdeményezem, hogy a működési engedélyhez szükséges feltételek meglétét a kastélyépület vonatkozásában külön vizsgálja meg.

2. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) és 21. § (1) bekezdéseiben biztosított hatáskörömben, a Nyugdíjasok Acsádi Otthona működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása céljából ajánlással fordulok az otthont fenntartó Vas Megyei Önkormányzathoz és egyidejűleg az intézet igazgatójához. Kezdeményezem, hogy gondoskodjanak
- a személyi térítési díj szabályszerű megállapításáról,
- a költőpénz szabályszerű kezeléséről,
- az otthonban elkülönítő kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
- a kastélyépületnek a gondozási feladatok ellátására való alkalmassá tételéről 1999. december 31-éig, vagy a gondozottak átköltöztetéséről,
- a jogszabályi előírásoknak megfelelően a tisztálkodó szerekkel való ellátásról,
- a gondozottak rendszeres orvosi vizsgálatáról,
- az emberi méltóság tiszteletben tartásáról, emberhez méltó körülmények kialakításáról,
- a jogszabályban előírt mentálhigiénés ellátás biztosításáról,
- a jogszabálynak megfelelő házirendről.

Esetek

1. számú eset:

Hetvenhároméves nő, egy éve van az otthonban. Tizenhét éve özvegy. Hat elemit végzett, takarítónő volt. Sokat betegeskedett, gyerekkora óta beteg a szíve. Ötvenéves korában izületi betegsége miatt leszázalékolták. Az otthonba betegsége és megromlott családi kapcsolatai miatt került. A pavilon épületrészben lakik. 1973-ban egy műtétet követően jobb alszártrombózisa lett, 1975-ben tüdőbeszűrődést találtak nála. Gyakran van bronchitisze, sokat köhög. Rendszeresen jár tüdőszűrésre. 1987-ben  epeműtéten esett át, és ezen kívül még cukorbeteg. Sok gyógyszert szed, ezeket ingyen kapja. A gyógyszereket reggel, délben, este adják kézbe, illetve szájba. Orvosa az intézet orvosa. Rendszeresen jár hozzá, havonta vizsgálja. A vércukor vizsgálathoz itt veszik le a vért, és Szombathelyre küldik laboratóriumi vizsgálatra. Az étkezéssel lényegében elégedett, cukros-epés diétát kap. Kiegészítő étkezésről gondoskodik magának. Kenyeret kapnak, de zsemlét vennie kell. Saját ruháit használja, maga mossa őket, nem akarja leadni a közös mosásba. Hetenként kap tiszta ágyneműt. Segítséggel szokott fürödni hetenként egyszer, egyébként a szobában mosdik egyedül. Szappant, sampont, WC papírt, papírzsebkendőt vesz magának. A fodrásznak hajvágásért, mosásért 250 Ft-ot, a dauerért 500 Ft-ot fizet. A lábápolást a nővérek végzik, ezért nem kell fizetni. Naponta egy-két órát tölt a szabadban,  estefelé kiül a padra, vagy sétálgat egy kicsit. Intézeti konfliktusokról nem tud, nem jár társaságba, keveset beszél a többiekkel. Római katolikus. Amióta itt lakik, még nem volt templomban. A halál nagyon megviseli, olyankor imádkozni szokott.

2. számú eset:

Hetvennégy éves férfi, két éve lakik az otthonban. Harminc éve özvegy, kilencéves gyermekével maradt egyedül. Iskolai végzettsége: hat elemi, segédmunkásként dolgozott. Betegsége miatt került be. Hátgerinc-sérve miatt akarták műteni, de nem lehetett. Júliustól novemberig kórházban feküdt, ezt követően került ide. Járni nem tudott, később fokozatosan javult az állapota, jelenleg járóképes. A kastélyépület 11 ágyas szobájában fekszik. Szobatársai között van három amputált lábú férfi, egy fekvő mozgásképtelen, akit etetni kell, és egy fiatalabb, tolókocsis beteg is. A körülmények ellenére jónak tartja a társaságot. Ő mindig közösségi ember volt, segít a betegtársaknak és segít a nővéreknek is. Egészségi állapotát nem tartja jónak. Állandóan hátgerinc-fájdalmai vannak, amelyre valami külföldi gyógyszert szedett, amit maga vett. Jelenleg kapszulákat szed, ezt is maga vásárolta. Szemészeti panaszai is vannak, vizsgálatunk napján volt a szemészeten, ahol a rendellenesen elhelyezkedő szempilláit kiégették. Influenza elleni védőoltást kért és kapott is. Tüdőszűrésen is volt. Orvosa az intézet orvosa. Csak akkor fordul orvoshoz, ha valami különleges panasza van, 1996. november óta háromszor járt nála. A gyógyszereket kiadagolva kapja: reggel, délben, este. Ezekért a gyógyszerekért nem kell fizetnie. Többször volt szakrendelésen Szombathelyen, mentővel vitték, ő nem akart kísérővel menni. Ma reggel 9.10-kor indult, 11.30-ra a mentők már vissza is hozták. Rajta kívül még három személyt szállítottak vizsgálatra. Az étkezéssel elégedett, mennyiségileg és minőségileg is megfelelő. Repetát is lehet kapni. Amióta itt van, azóta hízott. Estére kell valami pótlásról gondoskodni, mivel korán van a vacsora. Nem jár az étterembe étkezni, a szobába hozzák az ő ételét is. Segít ételt osztani és etetni a többieket. Saját ruháiban jár, a tisztítás az intézetben történik. A ruhák be vannak számozva, így mindig ugyanazt kapja vissza, az ő száma a 9-es. A folyosón lévő szekrényben tartja a ruháit és egyéb holmiját, elfér benne minden. Vasárnap délelőtt szokott fürödni, akkor üres a fürdőszoba, reggelenként a fürdőben mosakszik. Nincs megszabva a fürdési rend, ő határozott így, de megbeszélte a nővérekkel. Törölközőt kap, szappant, sampont, WC-papírt, papír zsebkendőt maga vesz. Saját maga borotválkozik, hetenként háromszor. A haját fodrász vágja, nem kell érte fizetni. Körmeit a nővérek vágják. Naponta legalább két órát tölt a szabadban, bevásárol a többieknek, üldögél a parkban. Konfliktusokról nem tud. A lakók közül többen járnak misére az otthon kápolnájába és a kinti templomba is. A halálesetek nem izgatják fel, az utóbbi időben több fordult elő egymás után. A szobájában is meghalt valaki, de ő el tudott aludni mellette, és a halottat 2 óra múlva elszállították. Még nem volt szabadságon, most készül.

6. Idősek Otthona
(Gyula, Siórét 2.)

A vizsgálat ideje: 1998. június 18-19.

Az intézmény általános jellemzői

Az időseket ápoló-gondozó otthont - 55 férőhellyel - 1993-ban a Gyulai Egyetértés Gazdaszövetkezet létesítette. A megyében ez volt a harmadik magántulajdonú otthon. A mezőgazdasági tevékenységet végző szövetkezet - az elmondottak szerint - a korábban irodaház céljára szolgáló  ingatlan  hasznosítása céljából hozta létre az otthont, az épületet ugyanis a Munkácsy MGTSZ szétválásakor kapta tulajdonába. 1994 januárjában a szövetkezet megszüntette szociális tevékenységét, és ezzel egyidejűleg az otthon további működtetésére egy alapítványt, "Segítő Kezek Idősek Otthona" Gyulai Alapítványa névvel (a továbbiakban: alapítvány) hozott létre. A gazdaszövetkezet hét magánszemély tulajdonosa 100.000 Ft induló vagyont és az otthon által addig is használt épületet - bérletként - bocsátotta az alapítvány rendelkezésére. Ettől az időponttól az otthon fenntartója az alapítvány.

Az alapító okirat az alapítvány céljaként Gyula és vonzáskörzete legrászorultabb lakosainak teljes körű szociális otthoni ellátását és gondozását jelölte meg. A hatvan férőhelyes otthon működését a Békés Megyei Közigazgatási Hivatal a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendeletre hivatkozással, 1998. december 31-éig ideiglenesen engedélyezte. Az ideiglenes működési engedély kiadásának indoka, hogy az otthon személyi feltételei nem felelnek meg a jogszabályi követelményeknek.

A vizsgálat idején az otthonnak 16 főállású dolgozója volt, ebből szakdolgozó 9. Ez a szakdolgozói létszám az 1998. december 31-éig előírt létszámnorma mintegy 85 százaléka. A szakdolgozók közül az otthonban nem alkalmaznak gyógytornászt és dietetikust. Az otthon szakmai irányítását egy részmunkaidőben alkalmazott urológus szakorvos, az otthon lakóinak háziorvosa látja el. Az otthon ápolási vezetőjének középfokú (felnőtt szakápolói) végzettsége van. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozók 78 százaléka szakképzett.

Az intézmény  a normatív állami támogatásból, a gondozásért befizetett díjakból és az ún. egyszeri helyfoglalási díjakból gazdálkodik. Vállalkozói tevékenységet nem folytat. Szűkös anyagi lehetőségeik miatt folyamatosan figyelemmel kísérik a különböző pályázati lehetőségeket. Ennek eredményeként 1997-ben a Népjóléti Minisztérium egyik pályázatán 2.500.000 Ft-ot kaptak a tárgyi feltételek javítására, melyből egy új épületrészt, benne gondozotti szobákat, személyzeti öltözőt és fürdőszobát alakítottak ki. A Szerencsejáték RT-től is nyertek 340.000 Ft-ot, amit az infrastruktúra fejlesztésére fordítottak.

Az alapítvány kuratóriuma évente állapítja meg a gondozási díjat, az ágyfenntartási díjat  és az egyszeri helyfoglalási díjat. Az 1998-ra megállapított gondozási díj - valójában az intézményi térítési díj - havi 16.000 Ft. A kuratórium ugyanebben a határozatban a személyi térítési díj mértékét is megállapította akként, hogy amelyik gondozott nyugdíjának 80 százaléka nem éri el ezt az összeget, az gondozási díjként - vagyis személyi térítési díjként - csak a nyugdíj 80 százalékát köteles megfizetni. A térítési díj fedezetére - a kapott tájékoztatás szerint - a jelzálogjog intézményét nem alkalmazzák.

A kuratórium egy másik döntése az 1998-ban ágyfenntartási díj - valójában távolléti díj - címén fizetendő összeget havi 3000 Ft-ban rögzítette. A 29/1993. (II. 17.) Kormányrendelet 28. §-a értelmében a távollét időtartama alatt fizetendő térítési díj megállapítása az intézmény vezetőjének feladata, és annak mértéke a személyi térítési díj 20 százaléka. A kuratórium tehát jogszabálysértően döntött egyrészt, amikor az intézmény vezetője helyett állapította meg az ún. ágyfenntartási díjat, másrészt amikor azt egységesen 3000 Ft-ban határozta meg. (A tárgyilagosság okán meg kell jegyezni, hogy a jogszabályi előírás szerint számított távolléti díj legmagasabb összege a teljes térítési díjat fizetők esetében 3200 Ft, a legkisebb összege pedig a minimál nyugdíjjal  rendelkezők esetében 2190 Ft.) 

A kuratórium 1997. december 12-én kelt határozatával az 1998. január 1-jét követően  beköltözőknek egyszeri helyfoglalási díjként 50.000 Ft befizetését írta elő. Ezzel kapcsolatban a vizsgálat megállapította, hogy ebben az otthonban egyszeri helyfoglalási díj megállapítására nincs jogi lehetőség. Az 1993:III. tv. 117/B. §-a értelmében ugyanis csak a népjóléti miniszter által rendeletben meghatározott, az átlagot jóval meghaladó elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat nyújtó intézményekben kérhető egyszeri hozzájárulás vagy személyi térítési díj pótlék.

A vizsgálat megállapította, hogy a kuratóriumnak az ágyfenntartási díj valamint az egyszeri helyfoglalási díj megállapításáról hozott határozatai az érintett gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatban jelentenek visszásságot.

Az intézményi jogviszony keletkezése és megszűnése

Az otthonba a megye bármely településéről vesznek fel gondozottat, ebből a szempontból a legtávolabbi település 60 kilométerre van. Többnyire teljes kihasználtsággal működnek, így felvétel csak a megüresedett helyekre történhet. Általában 10-20 személy van a várólistán, a várakozási idő egy héttől két hónapig terjed. A gondozottak az otthont, a próbaidő elteltét követően, lakóhelyként jelentik be.

Az ellátásra szerződést kötnek a gondozottal. A vizsgálat idején alkalmazott - a közigazgatási hivatal észrevételei alapján a közelmúltban átdolgozott - formanyomtatványban a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet 9. § (1) bekezdésében előírt tartalmi elemek mindegyike szerepel. A vizsgálat azonban aggályosnak ítélte a szerződésnek azt a pontját, amely szerint "a gyógyszer költséget a gondozott havi rendszerességgel fizeti". A 2/1994. (I.30.) NM rendelet 54. § (2) bekezdése az otthonok kötelességévé teszi a szükséges gyógyszer, valamint gyógyászati segédeszköz beszerzését. A szerződés ezzel ellentétes kikötése, valamint az intézet ilyen gyakorlata a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogát sérti (lásd 3. számú eset).

Az otthon a jogszabályban előírt előgondozást elvégzi, azonban ezt írásban nem rögzítik. A felvételre jelentkező időst környezettanulmány készítése céljából felkeresik. A látogatás során tájékoztatják az otthon elvárásairól, az ott folyó életről, a házirendről, a pénzügyi feltételekről, és megkérdezik az igényeit. Az időssel minden esetben beszélnek, és lehetőség szerint a hozzátartozókkal is. Elvárják azt is, hogy az idős is nézze meg - még beköltözése előtt - az otthont. Az előgondozás keretében igyekeznek megelőzni az esetleges pszichiátriai és szenvedélybetegségben szenvedők felvételét.

A vizsgálat idején az otthonban 60 személyt gondoztak, ebből 31 nőt és 29 férfit. Az átlagéletkor 74 év volt. A legidősebb gondozott 92 éves, a legfiatalabb 48 éves. A gondozottak  33 százaléka volt mozgáskorlátozott. 

Az intézményből való távozás az elmúlt két évben és 1998. I. félévében a következőképpen alakult

1996
1997
1998

Meghalt
10
  8
  2

Otthonába távozott
  3
  5
  1

Más intézménybe távozott
  1
  2
  3

Elbocsátott
  1
  3
  -

Összesen
15
18
  6

Az otthon az intézményi jogviszonyt többnyire a gondozott ittas állapotából eredő összeférhetetlen, a házirendet súlyosan sértő magatartása miatt szünteti meg. A vizsgálat által véletlenszerűen kiválasztott és áttanulmányozott ügyben az otthon vezetése a házirend megsértése miatt először szóban, majd írásban "figyelmeztette" a gondozottat azzal, hogy a házirend ismételt megszegése esetén az ellátást megszüntetik. (Ez az "írásbeli figyelmeztetés" tartalmilag inkább tájékoztatás volt arról, hogy a házirend ismételt megsértése az ellátás megszüntetését vonja maga után.) Ezt követően a gondozott újra megsértette a házirendet, ezért 1997. október 17-én írásban - 1997. november 1-jei hatállyal - az "ellátási szerződés megszüntetéséről" tájékoztatták. Ebben a tájékoztatásban azonban nem hívták fel a gondozott figyelmét arra, hogy az 1993: III. tv. 101. § (3) bekezdése értelmében nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat, ha nem ért egyet az intézményi jogviszony megszüntetésével. Ilyenkor az ellátást a fenntartó döntéséig változatlan feltételek mellett kell biztosítani. Az otthon vezetése ugyan nem tájékoztatta a gondozottat, azonban - mint az az iratokból kiderült - méltányosságból nem tették ki az intézetből. A gondozott ezután ismét megsértette a házirendet, ezért 1997. november 10-én jogviszonyát - az ő beleegyezésével - megszüntették. Időközben a gondozottat a városi polgármester 1997. október 22-én egy önkormányzati fenntartásban működő időseket ápoló-gondozó otthonba utalta be. A vizsgálat megállapítása szerint az említett ügyben az érintett gondozott szociális biztonsághoz való joga nem sérült, mivel ténylegesen nem szüntették meg az ellátását. Azonban a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvének érvényesülését veszélyeztette, hogy az intézet a gondozottat nem tájékoztatta arról, hogy a fenntartóhoz fordulhat, ha nem ért egyet a megszüntetéssel.

Az intézményi jogviszony megszűnésekor a befizetett térítési díj arányos részét visszatérítik. Az intézményi jogviszony megszűnése vagy az elszámolás miatt vitás - peres ügyük - nem volt. 

Az ellátás tárgyi feltételei

Az otthon a város szélén, a legközelebbi buszmegállótól mintegy 150 méterre van. Egy földszintes, korábban iroda céljára használt épületben, mintegy 1,5 hektáros parkosított területtel és két-három éve telepített gyümölcsössel. Kerítés nincs, a kertben virágok, fák, padok, napernyők, szalonnasütőhely található. Az U-alakú épület egyik része későbbi hozzáépítés. Van egy belső üvegezett folyosó, ami a kertre, illetőleg az udvarra néz. Az épületben az akadálymentes közlekedés feltételeit nem biztosították. Néhány helyen van csak rámpa, és csupán az új fürdőrészlegnél vették figyelembe a mozgáskorlátozottak igényeit. A lakószobák egy részében meghagyták a régi, magas küszöböket. Korlátok, kapaszkodók nincsenek. A burkolat hajópadló, parketta, PVC vagy kő. A közelmúltban kialakított házrészben lévő falak eredetileg  pozdorjából készültek, amelyet később falaztak körbe. A plafon itt láthatóan elég alacsony. Az épület emeletén személyzeti helyiségeket alakítottak ki: mosdót, zuhanyzót, WC-t, vendégszobát, irodát, öltözőt. A folyamatos felújítás ellenére az épület összességében szegényes benyomást kelt.

Az egész intézet gyakorlatilag egy gondozási egység. A gondozottak nemek szerint vannak elkülönítve az épület két szárnyában. A gondozottak szobái eltérő nagyságúak és ágyszámúak. A legkisebb szoba egyágyas, a legnagyobb - a betegszoba kivételével - ötágyas, többségük kétágyas. Egy gondozottra legkevesebb hat négyzetméternyi tér jut. Az ajtókra kiírták a gondozottak nevét. A szobák berendezése: ágyak, zárható szekrények, éjjeliszekrények, asztal, szék, a gondozott tulajdonában álló TV, a falakon képek, falvédők.  Mosdó egyetlen szobában sincs. A lakók hozhatnak saját bútort, sőt erre kérik is őket (lásd 3. számú eset). Összesen öt jelzőcsengő van, többségük a betegszobában.

A fürdőszobák, ezen belül a kádak illetőleg a zuhanyzók és a WC-k száma éppen eléri a jogszabályban egy főre előírt mennyiség alsó határát. A régebbi rész fürdőszobájában és WC-jében sem kapaszkodó, sem jelzőcsengő nincs. A mellékhelyiségek állaga leromlott, a vizsgálat idején elhanyagolt volt. Az új részlegben lévő fürdőszoba  kerekesszékkel is használható, tisztasága is elfogadható volt. A legnagyobb távolság szoba és mellékhelyiség között körülbelül 25-30 méter.

Az épületben összesen három társalgó van, ebből két dohányzó helyiség - az egyik egy lépcsőfordulóban, a másik a folyosón - fotelekkel és asztallal. A közel 50 négyzetméteres ún. klubteremben könyvszekrények vannak, ezen kívül fotelek, kanapék és egy TV, amit a rajta lévő kiírás szerint csak a személyzet kapcsolhat be. A magyarázat szerint biztonsági okokból, mivel az egyik ittas lakó elrontotta és még nem javították meg. Az ebédlőben 24 főre tudnak egyszerre megteríteni, négy személyes asztaloknál műanyag tányérokkal és bögrékkel. Az ebédlőben folyóvizes mosdó van. Az ebédlővel egybenyitott tálaló konyhát a gondozottak is használhatják. A mosó- és szárítóhelyiségben egy mosógép és egy centrifuga, valamint néhány műanyag lavór áll a gondozottak rendelkezésére. Szükség szerint a gondozónők segítenek a mosásban.

A fekvő betegeket egy nyolcágyas női és egy kétágyas férfi szobában helyezték el. A berendezés régi kórházi ágyakból és éjjeliszekrényekből áll. Van szobaWC és járókeret. A női betegszoba fürdőjének előterében tartják a tiszta ruhákat és ágyneműket. A fürdőszoba egy zuhanyzóból - ami alá betettek egy műanyag széket - és egy szobaWC-ből áll, külön WC ebben a részlegben nincs. Elkülönítő nincs. Egy nővérszoba van, itt szól a jelzőcsengő, és egy orvosi szobaként is használt kezelő. Az orvosi szoba a célnak megfelelő berendezéssel és felszereléssel van ellátva. Intimszoba nincs, állítólag igény sincs rá, mivel a kétágyas szobákban megoldható a magánélet. Az épületben központi fűtés van, és a folyamatos a melegvíz-szolgáltatás. A vizsgálat megállapítása szerint az elkülönítő hiánya az otthon gondozottainak a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggő visszásságot okoz.

Az otthon által biztosított ellátás

Az ételt a Békés Megyei Képviselőtestület Tüdőkórházából a kórház autója szállítja. Naponta három főétkezés van. Kenyeret, zsírt, vajat, tejet és teát tudnak pótlásként adni. Az ebéd mindig, a vacsora hetente háromszor meleg étel. A vizsgálat idején kétféle diéta volt, cukorbetegeknek és fehérjeszegény. Az étkezés két csoportban történik. Két étkezés között, naponta háromszor kávét és üdítőt árusítanak a konyhában. A gondozottak az étkezéssel nem igazán elégedettek, nem szeretik a reggelire és a vacsorára kapott felvágottat (sonkaszalámit), inkább sült szalonnát szeretnének (lásd 1. számú eset). Az étkezések időpontját a napirend tartalmazza, a reggeli fél nyolctól fél kilencig, az ebéd tizenkettő és egy óra között, a vacsora pedig délután négy és öt óra között van. A vacsora és a másnapi reggeli közötti idő - a vizsgálatot végzők szerint - túlságosan hosszú, ami az önmagukat ellátni képtelen gondozottak esetében - a vércukorszint leesése következtében - egészségügyi problémát is jelenthet. A házirend értelmében az otthon területén az alkoholfogyasztás tilos. Ennek ellenére - a kapott tájékoztatás szerint - rendszeresen előfordul, hogy lerészegednek a gondozottak. Amennyiben ez az intézet életét, a gondozottakat és a dolgozókat zavarja, végső eszközként - mint az ismertetett esetben - megszüntetik a jogviszonyt.

Az otthontól 200 méterre két élelmiszerbolt van. A nagyobb bevásárlásokban a dolgozók segítenek (lásd 3. számú eset). Az otthon gondoskodik azoknak a személyeknek a költőpénzéről, akiknek saját jövedelmük van és ezt be is jelentették. Nem tudtak azonban információval szolgálni arról a néhány gondozottról, akiknek a térítési díját a hozzátartozók fizetik és nem jelentették be a gondozott jövedelmét. Beköltözéskor két példányos értékleltár készül, az egyik a gondozottnál marad. A szobákban elhelyezett értéktárgyakért nem vállalnak felelősséget. A házirend szabályozása szerint a készpénzben elhelyezhető személyes letét összege 10.000 Ft. Az ezt meghaladó letét kezelését és a gondozotti vagyon pénzintézeti elhelyezését az otthon csak "családi háttér" hiányában vállalja.

A gondozottakat beköltözéskor általában megkérik, hogy hozzanak megfelelő ruházatot magukkal. Amennyiben ez kevesebb, mint négy váltás, akkor az intézet pótolja. A ruhaneműt - az ágynemű kivételével - az otthonban mossák. Mivel valamennyi lakó ruhájába jelet varrnak, így semmi nem cserélődik el (lásd 1. és 2. számú eset). A ruhanemű vasalása és javítása az otthon dolgozójának feladata. Az ágyneműt a városi kórházban mosatják.

A tisztálkodó szerekkel való ellátást az otthon az ellátási szerződésben vállalja. Az elmondottak szerint havonta két tekercs WC-papírt és igény szerint tusfürdőt, sampont adnak (lásd 2. számú eset). Fogkrémet, fogkefét a gondozottaknak kell venniük. Inkontinencia betéttel ellátják a rászorultakat. Az otthonnak készenléti gyógyszerkészlete van. A gondozottaknak igény szerint biztosítják a szükséges gyógyászati segédeszközöket: botot, járókeretet.

Az intézet által foglalkoztatott orvos - aki egyben a szakmai irányítást is ellátja - urológus szakorvos és háziorvos. Napközben bármikor hívható, de hetente két alkalommal 2-3 órát rendel az otthonban. Ilyenkor mindig vizitel a betegszobában, majd megvizsgálja a panaszokkal jelentkezőket és az újonnan felvett személyeket. Az új gondozottak a háziorvosuktól hoznak ugyan magukkal egy igazolást, hogy fertőző betegségben nem szenvednek, de az orvos az első vizsgálati napon mindenkit megvizsgál, megállapítja a diagnózist, és elvégezteti a mellkas röntgent, a széklet vizsgálatot. Infúziót tudnak és szoktak is adni, ha az orvos elrendeli. Éjszaka és hétvégén a városi ügyelet hívható. Szakorvosi ellátást a városi rendelőintézet biztosít.

Kórházba az otthon gépkocsijával a gondnok vagy a Mentőszolgálat szállítja a betegeket. Mentővel történő szállítás esetén általában nincs kísérő. Ha saját gépkocsival viszik a beteget, akkor a gondnokon kívül néha nővér is megy és megvárják, vagy érte mennek (lásd 1. számú eset). Demens időst azonban soha nem hagynak magára. A betegeket a kórházban látogatják (lásd 1., 2. és 3. számú eset).

A tüdőszűrés helyben történik, a tüdőgondozóból települnek ki. Az utolsó tüdőszűrés 1997  augusztusában volt. Azóta 3-4 személyt küldtek el soron kívüli szűrésre. Évente teljes körű  laboratóriumi vizsgálatokat is végeztetnek. Panasz esetén soron kívül laboratóriumi vizsgálat van. Influenza elleni védőoltást a gondozottak 20 százaléka kapott, a többiek visszautasították. A beadást az átadó füzetbe és kórlapba  is beírták.

Az orvos havonta egyszer névre szólóan, a gyógyszerrendelési füzet alapján írja fel receptre a gyógyszereket. Az intézet kiváltja, személyenként elkülönítve tárolja, és napi kiszerelésben adagolják. A gyógyszerosztást a főnővér vagy a helyettese végzi, naponta háromszor, az előírásnak megfelelően esetleg négyszer. Az egyéni gyógyszernyilvántartó lapon a gyógyszereléssel kapcsolatos minden tudnivaló szerepel, mikortól-meddig van előírva, soron kívüli rendelés vagy leállítás. A gyógyszerekkel kapcsolatos változtatásokat az átadó füzetben is rögzítik. Ezen kívül az ápolási vezető vezeti az ún. vizit füzetet, melyben  minden viziten vagy rendelésen elhangzott utasítást feljegyez. Ide kerülnek a szakrendelésekről hozott leletek utasításai is. Az otthonban minden gondozottról kitöltik "a szociális otthoni, intézeti gondozottak egészségügyi nyilvántartó lapját".

A sorszámozott és hitelesített átadó füzetet pontosan vezetik, dátummal, átadás-átvétellel, aláírásokkal. Az ügyelet alatt hívott orvos is ebbe írja a diagnózist, a történést, a gyógyszeres beavatkozást, aláírással és orvosi pecséttel látja el. Az átadó füzetbe kerülnek a balesetekkel, kórházba szállításokkal kapcsolatos adatok. Ide írják a gondozottak látogatásait és a telefonon keresztül történt érdeklődéseket is. Az ápolási vezető naponta átnézi és aláírja az átadó füzetet. Eseménynaplót külön nem vezetnek. Van viszont gondozási füzet, amiben a fürdetés, hajmosás, kötéscsere időpontja és minden egyéb gondozással kapcsolatos esemény leírása megtalálható. Nappal az ápolási vezető és két nővér, éjszaka pedig egy nővér teljesít szolgálatot. 

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

Az újonnan felvett gondozottat a megüresedett ágyra helyezik el, de konfliktus esetén van mód átköltözésre. Az otthonban fekvőbeteggé vált gondozottakat pedig lehetőség szerint a betegszobába költöztetik át. Házaspárokat és élettársakat kétágyas szobákban tudnak elhelyezni, a vizsgálat idején házaspár vagy élettárs lakók nem voltak.

Felvételkor a családtól kérnek nyilatkozatot arról, hogy vállalják a temetést. Az elhunytat paravánnal elkerítik, azonnal értesítik a hozzátartozókat, és orvost hívnak (ügyeletest). A mosdatás, öltöztetés a nővérek feladata. A leltárt még abban a műszakban két gondozó együtt készíti el. Az elhunytat két órán át az ágyon hagyják, majd a temetkezési vállalat elszállítja. Amíg a halott az intézetben van, addig tiszteletük jeléül nem néznek TV-t, nem hallgatnak rádiót (lásd 2. számú eset). Éjszaka bekövetkezett halál esetén csak reggel értesítik a hozzátartozókat. Ha nincs hozzátartozó, akkor az otthon intézi a temetést. A temetésre a lakók és a dolgozók is elmennek, koszorút küldenek (lásd 1 és 2. számú eset). A gyászjelentést mindig kiteszik,  külön megemlékezés, gyászmise nincs.

Az otthon napirendje - ami a házirend melléklete - az ébresztő, az étkezések, az orvosi vizit, a csendes pihenő és a villanyoltás időpontját határozza meg. A csendes pihenő és a villanyoltás időpontjától - különösen az együttlakók megegyezése esetén - el lehet térni. A fennjáró gondozottak egyedül - kérésre segítséggel - tisztálkodnak, a fekvőket a gondozók látják el. A fürdetés beosztás szerint történik. Az intézet által nyújtott ingyenes szolgáltatások közé tartozik - háromhavonként - a fodrász (lásd 2. és 3. számú eset). A manikűrt, pedikűrt a nővérek ingyen végzik.

A vizsgálat az idősekkel való bánásmódot kifejezetten jónak értékelte. Az otthonban végzett gondozás egyértelműen idősközpontú, az idősek igényeihez alkalmazkodó. Szűkös anyagi lehetőségek között is igyekeznek minél többet nyújtani, még akkor is,  ha ez többletmunkát jelent az egyébként is alacsony létszámú személyzetnek. Például ezért használhatják a gondozottak a tálalókonyhát (lásd 1. és 3. számú eset), ezért ég egész éjszaka a folyosókon a villany, ilyen okból támogatja az otthon a tartós párkapcsolatok kialakulását (lásd 3. számú eset), és ad gépkocsit a látogatásokhoz. Az otthon vezetése arra is ösztönzi a lakókat, hogy segítsenek egymásnak, foglalkozzanak egymással.

A házirend az üvegezett veranda falán van kifüggesztve. A házirendet a kuratórium évente felülvizsgálja és ehhez a gondozottak véleményét is megkérdezik. A beköltözéskor a gondozottal aláíratják a házirendet, illetőleg annak tudomásulvételét. Az egyébként rendkívül részletes és alapos házirend a jogszabályban előírt szabályozási tárgyak közül nem tartalmazza: a foglalkoztatásban közreműködő személyek díjazásának mértékét, valamint azt, hogy a gondozott vagy hozzátartozója bejelentését követően mennyi idővel szűnik meg az intézményi jogviszony. E két szabályozási hiányosság a gondozottak szociális biztonsághoz való jogát és ezáltal a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvének érvényesülését veszélyezteti. A vizsgálat aggályosnak ítélte a házirend azon rendelkezését is, amely az indokolatlan távolmaradás vagy rendbontás esetén mintegy "büntetésként" figyelmeztetés alkalmazását helyezi kilátásba. 

Az otthonban a vizsgálat idején szervezett foglalkoztatás nem volt. Jó idő esetén a kertbe lehet kiülni, beszélgetni, rossz időben a társalgóban TV-t nézni, olvasni, kártyázni. Korábban próbáltak munka jellegű foglalkoztatást szervezni, 6-8 személy műanyag evőeszközöket csomagolt. Ez a lehetőség azonban megszűnt. Már csak 4-5 olyan gondozott van, akik a kerti munkában, néhányan pedig egymás gondozásában segítenek. Megbízási szerződéssel alkalmaznak egy mentálhigiénés szakembert, aki azonban a városból elköltözött, így egyre kevesebbet tud az otthonban tartózkodni. Kirándulást a városban szoktak szervezni évente két-három alkalommal, legutóbb fagylaltozni voltak (lásd 2. számú eset). Az ünnepeket (karácsony, húsvét, idősek napja, nők napja, augusztus 20., stb.) mindig megtartják, és megemlékeznek a névnapokról is (lásd 2. számú eset). Jutalmakat is szoktak adni, például minden évben az idősek napján egy férfi és egy női lakót "az év lakója" címmel és ajándéktárggyal jutalmaznak.

A reformátusokhoz rendszeresen kijár a tiszteletes. A katolikusok azonban az otthonon belül nem tudják a vallásukat gyakorolni.

Az otthon ösztönzi a családi kapcsolatok ápolását is. A gazdasági vezetőtől lehet borítékot, papírt és bélyeget venni. A megírt levelet pedig minden délben elviszi a postás. Telefonálni a nővérszobából engedéllyel lehet, ún. becsületkassza van. A látogatási idő a házirend és az otthon ajtaján lévő kiírás szerint délelőtt kilenctől tizenegy, délután háromtól hat óráig van, de ettől eltérő időpontban is lehetséges.

Bár vannak demens lakók, a kijárást nem korlátozzák. Mivel portaszolgálat nincs és este bezárják az ajtót, ezért azt kérik, hogy este hét órára térjenek haza. A elkóborlást nem tiltással, hanem jó ötletekkel igyekeznek megoldani. Így például az egyik rendszeresen elkóborló idősnek készítettek egy kitűzőt, névvel, címmel, s azzal adták át, hogy tegye a ruhájára, mert jutalmul kapja a jó munkájáért. Az idős azóta is hordja - a vizsgálat idején is -, és ennek köszönhetően már többször visszakísérték az otthonba. 

Érdekvédelem

Az otthonban működik - a jogszabályi előírásnak megfelelő - érdekképviseleti fórum. Tagjainak neve a házirend mellett van kifüggesztve. A fórumon kívül a vezetőkhöz, a kuratóriumhoz is lehet panasszal fordulni. Negyedévente lakógyűlést is tartanak, ezen beszélik meg a napi életet érintő problémákat. Az intézetben a legnagyobb probléma a már említett italozás (lásd 1., 2. és 3. számú eset). Az elmondottak szerint az is előfordult, hogy az italozó gondozottat egy hétre eltiltották a kijárástól. A vizsgálat álláspontja szerint, ha  az eltiltást nem a gondozott egészségi állapota teszi szükségessé, hanem kizárólag retorzióként alkalmazzák, akkor az az emberi méltósághoz és a szabad mozgáshoz való alkotmányos jogok sérelmét jelenti.

Az otthon külső kapcsolatai

Az intézménynek jó kapcsolata van a városi kórházzal. Az önkormányzattal való viszonyt nem minősítették túl jónak. Kaptak kisebb-nagyobb adományokat a Magyarok Világszövetségétől, a gyulai népfőiskolától és a tüdőkórháztól. A kuratórium egyik tagja, aki társadalmi munkában vesz részt az otthon munkájában - de lényegében vezeti azt -, a vizsgálat idején hangsúlyozta, hogy szakirányú végzettség hiányában "a saját bőrén jött rá sok mindenre". Rendszeresen járnak azóta tanfolyamokra, kapcsolatot tartanak a nagyszénási módszertani otthonnal, ahová két-három havonta egészségügyi, gazdasági, mentálhigiénés megbeszélésre mennek. Tanulnak, és egyben visszaigazolást is kapnak a felmerült problémákról, a lehetséges megoldásokról.

Ajánlások

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a "Segítő kezek Idősek Otthona" Gyulai Alapítványa által fenntartott idős otthon működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása céljából ajánlással fordulok az otthont fenntartó alapítvány kuratóriumához. Kezdeményezem, hogy gondoskodjon
- az egyszeri hozzájárulás megszüntetéséről,
- az ágyfenntartási díj szabályszerű megállapításáról,
- a jogszabályban előírt térítésmentes gyógyszerellátásról,
- elkülönítő kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
- jogszabályi előírásoknak megfelelő házirendről.

Esetek

1. számú eset:

Hetvenkilenc éves férfi, másfél éve él az otthonban. Két gyermeke van, özvegy. Hat elemit végzett, földműves volt, TSZ-ben dolgozott. Szeret itt lenni, előtte két évig lakott egy másik magánotthonban, de nem érezte jól magát. Az ott megismert élettársával költöztek ide, aki három hónap múlva meghalt. A felesége halála után minden rosszul alakult. A lányával eltartási szerződést kötött, de a veje nem tudta őt elviselni. Akkor döntött úgy, hogy elköltözik onnan, amikor rosszullét miatt lefeküdt, és ezért a veje leteremtette és munkakerülőnek nevezte. Az egészségi állapota nem kielégítő, koszorúér-panaszai vannak. A vizsgálatunk napján volt a kardiológiai szakrendelésen, EKG-t is készítettek. Tudja, hogy nem teljesen egészséges, de szívesen dolgozgat, sepreget, a leveleket összetakarítja, a gyümölcsfák alatt kapálgat. A térdei is fájnak, izületi panaszai is vannak, de a mozgáskészsége jó. Tüdőszűrésen volt, influenza elleni oltást kapott. Kezelőorvosa az intézeti orvos, aki naponta itt van az otthonban. Akkor szokott jelentkezni nála, ha erősebb fájdalmai vannak. Elég sok gyógyszert kap, havonta 3000 Ft-ba kerülnek a gyógyszerei. Amikor  szakorvosi vizsgálatra megy, nem szokott kísérőt kérni. Ma a gondnok vitte be kocsival a kardiológiára, amikor befejezték a vizsgálatot, a főorvos fölhívta telefonon a gondnokot, aki érte jött és hazahozta. 1997-ben gyomorvérzés miatt feküdt kórházban, a nővérek, a gondnok és az igazgató is meglátogatta. A szobatársa kilencvenéves, megpróbálja elviselni, de nehezen bírja az állandó vizeletszagot. Az étkezésről az a véleménye, hogy nem elég változatos. A felvágott nem jó, változatosabb vacsorákat, például lecsókolbászt vagy valami hasonlót szeretnének. Az étkezést saját költségén pótolja. Gyakran főz. Saját hűtőszekrénye van, az élelmiszereket ott tárolja. Rendszeresen kijár a piacra. Saját ruháit használja, az öltönyt a tisztítóban tisztítják, a fehérneműt az automata mosógépben mossák, ágyneműcsere kéthetenként van. A ruhákban jelzés van, mindig visszakapja. Minden este fürdik. Nyáron zuhanyozni szokott, a melegebb napokon akár kétszer is. Intézeti törölközőt kap, a tisztálkodási eszközöket, WC-papírt, papír zsebkendőt maga vásárolja. Borotválkozni maga szokott, a haját fodrász vágja, kijár a városba saját költségén nyiratkozik. A lábát saját maga ápolja, körmeit kezén, lábán le tudja vágni. Reggeltől estig sokat van a szabadban. Az alkohol miatt régebben sok konfliktus volt az otthonban, jelenleg nincs. Kimennek, egy-két pohár italt elfogyasztanak, aztán csöndben vannak. Ő maga alkoholt nagyon ritkán fogyaszt. Dohányzik, egy csomag cigaretta másfél napig tart. A kijelölt helyen dohányzik, a dohányzásra nagyon szép helyet jelöltek ki, az új épületszárny lépcsőházában, ahol TV-t is lehet nézni. Az Érdekvédelmi Fórum tagja, a gondozottak választották meg. Ha valaki meghal az otthonban, koszorút vesznek és kimennek a temetésre. Hosszabb ideig nem volt távol az otthontól, csak akkor, amikor a kórházban feküdt. 

2. számú eset

Hetvenhatéves nő, öt éve él az otthonban. Tizenhárom éve özvegy. Iskolai végzettsége: hat elemi, háztartásbeli volt, három gyermeket nevelt. Jól érzi itt magát Férje halála után fiú unokájával élt, majd egyedül maradt. Nem akart a család terhére lenni. Megtudta, hogy ez az otthon megnyílt, és ide akart jönni. A családját bántotta, hogy ide akart jönni, de ez a saját döntése volt. Tartják  vele a kapcsolatot, hetente látogatják. Szívbeteg, a térdei is fájnak,  reumája  és térdkopása van. Járókerettel nehezen jár, két éve használ járókeretet. Ettől a terheléstől a vállai is fájnak. Magas vérnyomásáról is tud, a kezelés ellenére gyakran vannak magasabb vérnyomás-kiugrásai. Magasabb a vércukra is, szigorú diétát nem tart, csak cukrot nem fogyaszt. Tüdőszűrésen itt az intézetben volt, a vércukrát rendszeresen ellenőrzik. Influenza elleni védőoltást kapott, nem volt influenzás. Kezelőorvosa az intézeti orvos. A rendelésre csak akkor jelentkezik, ha panasza van. Nagyon sok gyógyszert szed. A gyógyszerek egy részét ingyen kapja - közgyógyellátásra -, a többiért maga fizet. Rendszeres ápolásra szorul. Egyedül ül a zuhanyozó alá, de a hátát megmossák, a lábait bekenik, a krémet bemasszírozzák a lábaiba. Tisztálkodási eszközöket kap: szappant, sampont, habfürdőt, a saját törölközőjét használja. WC-papírt két tekercset kap havonta, saját textil-zsebkendőit használja. A haját maga mossa, néha a fodrász vágja, de az egyik nővér is nagyon jól vág hajat. Nem fizet érte. A körmeit maga vágja. Örömmel mesélte, hogy a héten voltak fagylaltozni, nagyon jó volt. Amikor kórházban feküdt, az  otthonból is látogatták, a családja is volt nála. Az otthonban névnapján virágot is kapott. Szobatársai betegségei általában nem zavarják. Az ételeket elegendőnek tartja, de azok minősége változó. Húsfélét keveset kapnak. A száraz disznóhúst nehezen tudja megenni. Az étkezési időket már megszokta, nem jelent számára problémát, tartalékol valamit későbbre is. Ha nem jelenik meg az étkezésnél, megkeresik őt, vagy elteszik számára az ételt. Pótlást nem szokott vásárolni, a lánya hoz húsfélét, főleg baromfihúst, azt szereti. Nem szokott főzni magának. Az élelmiszereit a közös hűtőben tárolja. Saját ruhát és intézetit is hord. A szennyest összegyűjtik és leadják mosásra. Automata mosógép van. Megbeszélés szerint kap tiszta ruhát, amikor akarja. A ruhák jelzéssel vannak ellátva, mindig ugyanazt kapja vissza. Sokat van levegőn, amikor csak tud, akkor kimegy az udvarra. A délutáni pihenő kivételével egész nap a levegőn van. Az otthonban konfliktusok  elő szoktak fordulni, néha apró szóváltások vannak, de leginkább az italos férfiak miatt. A dohányzás nem zavarja, csak a kijelölt helyen dohányoznak. Református vallású, a pap idejön, istentiszteletet tart a társalgóban. Aki csak ide tud jönni, az jön, körülbelül 30 személy vesz részt a szertartáson. Nagy ünnepeken (karácsony, húsvét) imádkozni és énekelni is szoktak. A halálesetek nem viselik meg, beletörődik. A gondozottak csendben vannak, TV, rádió nem szól, imádkoznak, a halottat meggyászolják. Két órán belül elszállítják a holttestet. Az intézet vezetősége elmegy a temetésre. Hosszabb ideig csak akkor volt távol az otthontól, amikor reuma-szanatóriumban feküdt.

3. számú eset:

Hatvannégy éves nő, négy éve él itt. Első férje öt éve meghalt, ebből a házasságából egy lánya van. Második házasságát itt az otthonban kötötte, nagy esküvőt tartottak, megvendégelték az otthon lakóit is. A házasság három hónap múlva felbomlott, hivatalosan is elváltak. Azóta is az otthonban laknak mind a ketten, észre sem veszik egymást. Foglalkozása ápolónő. A férje halála után a lányával, aki drogos és alkoholista lett, megromlott, majd teljesen megszakadt a kapcsolata. Őt senki sem látogatja, az unokái sem. Asztmás, tüdejének légzőfelülete 33 százalékra csökkent. Betegsége és egyedülléte miatt kérte felvételét az otthonba. A gyógyszerei közgyógyellátásra nem írhatók fel, maga fizeti őket. Oxigénpalackja van, nem lett oxigénfüggő, de naponta öt-tíz perces oxigénbelégzésre van szüksége. Az oxigénpalackot meg kellett vennie, 4.800 Ft-ot fizetett érte, azóta receptre ingyen kapja az oxigént, minden szerdán cserélik a palackot. Három hónappal ezelőtt volt tüdőszűrésen. Influenza elleni védőoltást az asztma miatt nem akart. Orvosa az otthon háziorvosa. A gyógyszerelését a nővérek végzik. A vizsgálatokra elkísérik. A szanatóriumban az intézetből többen látogatják, a vezetőség tagjai és a nővérek is. Egyedül lakik egy pici szobában, de nagyon boldog, hogy nem zavar másokat és őt sem zavarják. A szobájában minden bútor a sajátja, még a szekrény is. Az ablaka éjjel-nappal nyitva van. Naponta sok időt tölt a szabadban. Ha az időjárás megengedi, akkor állandóan az udvaron ül egy fa alatt. Az ételek mennyiségével és minőségével elégedett, ő maga húst nem fogyaszt. Az étkezési időkkel nincs problémája, megszokta. Gondoskodik magának valami késői kiegészítő ételről. Ha nem jelenik meg az étkezésnél, akkor megkeresik. Ha indokoltan van távol, akkor elteszik az ételét. Néha saját maga is főz valamit. A konyhában palackos gázzal főznek, csak az főzhet egyedül, aki szellemileg tiszta. Vásárolni nem  szokott, nem tud cipelni. A lakótársak, nővérek, vásárolnak neki, ha kéri. A saját ruháit hordja. Sok bálás ruhát kapnak, ezekből lehet válogatni. Az ágyneműt a kórházi mosodában mossák, a fehérneműt és egyéb pipere holmit itt az otthonban, automata mosógépben. Bármikor lehet mosni, akkor kapnak tisztát, ha a ruha megszáradt. Tisztálkodni segítséggel szokott, hetenként kétszer a zuhanyozó alatt ül a széken, így fürdetik. A napi mosakodást egyedül végzi. A nővérek fürdetési naplót vezetnek, ebbe mindig beírják. Szappant, sampont, WC-papírt ingyen kap. Saját törölközőt használ, papírzsebkendőt vásárol. A haját a nővérek gondozzák. Fodrász három hónaponként vágja a haját, az intézet fizeti. A dauert mindenki maga fizeti, színeztetni is lehet saját költségen. Bejelentésre el is viszik az illetőt a fodrászhoz. A lábait a nővérek ápolják. A férfiakat a nővérek borotválják. Az otthonban kisebb-nagyobb konfliktusok adódnak ugyan, de jelentősebb problémát csak az alkoholisták jelentenek. Római katolikus vallású. Az otthonban többnyire reformátusok laknak. Nagyobb ünnepek alkalmából Gyuláról jár ki hozzájuk egy református lelkész istentiszteletet tartani. Az otthonban történő halálesetek őt nem viselik meg, ápolónőként gyakran találkozott a halállal. Az otthonban csend van a gyász alatt, nem szól a rádió és a TV. A halottat két órán belül elszállítják. A fiatalabb nővérek nagyon megrendülnek. A temetésekre az intézet vezetőségéből mindig kimegy valaki, virágot visznek. A gondozottak közül, aki részt akar venni a temetésen, azt gépkocsival kiviszik. Saját magáról elmondja, hogy "ha nem itt lennék, már régen nem élnék". Nagyon szereti a vezető ápolónőt.

7. Fővárosi Önkormányzat Idősek Otthona
(Budapest, XX. Virág Benedek u. 36. és XIX. Mészáros Lőrinc u. 26.)

A vizsgálat időpontja: 1998. június 30. - július 1.

Az intézmény általános jellemzői

A Fővárosi Önkormányzat fenntartásában működő idősek otthonát valószínűleg az 1970-es években alapították. Az otthon két helyen működik, székhelye a XX. kerületi Virág Benedek utca 36. szám alatti, telephelye pedig a XIX. kerület Mészáros Lőrinc utca 26. szám alatti  önkormányzati tulajdonú épületekben van.

Az 1997-ben jóváhagyott módosított alapító okirat szerint az intézmény alaptevékenysége a rendszeres gyógyintézeti kezelést nem igénylő időskorúak és 18. életévét betöltött, betegsége miatt önmagáról gondoskodni nem tudó személyek ellátása, ápolása, gondozása. Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet alapján a Virág Benedek utcai székhely működését 1997. október 15-étől határozatlan időre engedélyezte. A Mészáros Lőrinc utcai telephely működési engedélye viszont 1997. október 15-étől 1999. december 31-éig érvényes, mivel az otthon épülete nem felel meg a jogszabályban előírt követelményeknek. Az intézet 178 fős engedélyezett gondozotti létszámából a Virág Benedek utcai otthon 90 férőhelyen az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat nyújt.

Az intézmény álláshelyeinek száma összesen 101. Ebből 49 szakdolgozót alkalmaznak, ami az 1998. december 31-éig előírt időarányos követelménynek eleget tesz, azonban nem foglalkoztatnak gyógytornászt. Az otthon igazgatójának szociális szervezői főiskolai végzettsége van, az ápolási igazgató pedig a vizsgálat idején diplomás ápolói képzésben vett részt. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozók körülbelül 42 százaléka rendelkezett az előírt szakképzettséggel.

Az otthon önállóan gazdálkodó költségvetési intézmény, vállalkozási tevékenységet nem folytat. Költségvetése három, nagyjából azonos nagyságú részből áll. Egyrészt az állami normatívából, másrészt a befizetett egyszeri hozzájárulásokból és térítési díjakból, valamint az egyéb bevételekből. Ez utóbbi bevételek között a legjelentősebb az önkormányzattól - az állami normatíván felül - kapott támogatás. Az 1997. évi gazdálkodásról készített beszámoló azt mutatja, hogy az intézmény 1997-ben a kiadások csökkentése érdekében több olyan intézkedést tett, amelyek a vizsgálat értékelése szerint a gondozottak alkotmányos jogait sérti vagy veszélyezteti (részletesen lásd később). Néhány lakó az otthon gondozottai javára 1991-ben egy alapítványt létesített, amelynek vagyona a vizsgálat idején már körülbelül 800.000 Ft volt. Az otthon vezetése is igyekszik megragadni minden olyan lehetőséget, amellyel az infrastruktúrát fejlesztheti. Így például az elmúlt években kértek és kaptak támogatást a Kereskedelmi és Hitelbank RT-től, a Népjóléti Minisztériumtól. 

A fenntartó Fővárosi Közgyűlés az intézményi térítési díj és az egyszeri hozzájárulás összegét rendeletben állapítja meg. 1998. április 1-jétől az intézményi térítési díj a Virág Benedek utcai otthonban való gondozásért havi 16.800 Ft, a Virág Benedek utcai épület emelt szintű ellátást nyújtó részlegében 22.800 Ft, a Mészáros Lőrinc utcai épületben pedig 15.000 Ft. Az emelt szintű ellátást nyújtó otthon egyágyas lakrészében való elhelyezésért 1.100.000 Ft, a kétágyas lakrész esetén 900.000 Ft és kettő-négy ágyas (betegszobai) lakrész esetén 600.000 Ft egyszeri hozzájárulást kell fizetni. Az otthon gondozottai közül csupán 2 személynek nincs jövedelme és nem fizet térítési díjat. Mintegy 15-20 gondozott pedig részösszegű személyi térítési díjat fizet. Egyes esetekben az intézményi és a személyi térítési díj különbözetet a tartásra kötelezhető hozzátartozók fizetik.

Az intézményi térítési díjak folyamatos emelkedésével várhatóan egyre több olyan gondozott lesz, akinek a személyi térítési díja nem éri el az intézményi térítési díj összegét. Ezzel kapcsolatban az igazgató arról a tervéről tájékoztatta a vizsgálatot végzőket, hogy azoknak a gondozottaknak, akik az emelt szintű ellátásért megállapított intézményi térítési díjnál kevesebb személyi térítési díjat fizetnek - és nincs tartásra kötelezett hozzátartozójuk, jelzálogjog alapítására alkalmas ingatlan- vagy készpénzvagyonuk -, az alacsonyabb térítési díjú részlegbe való áthelyezését kívánja kezdeményezni. Elmondása szerint, ha ez az áthelyezés tíz éven belül történne, akkor természetesen a jogszabályi előírásnak megfelelően az egyszeri hozzájárulás időarányos részével elszámolnának. Az 1993:III. tv. 100. §-a pontosan meghatározza az intézményi jogviszony megszüntetésének eseteit. Eszerint az intézményi jogviszonyt a beutaló hatóság akkor szünteti meg, ha az intézményi elhelyezés feltételei nem állnak fenn vagy a jogosultat másik intézményben kell elhelyezni. Az 1993:III. tv. 109. § (2) bekezdése viszont az intézmény vezetőjének és a beutaló szervnek csak akkor ad lehetőséget a határozatlan időre beutalt gondozott áthelyezésének kezdeményezésére, ha azt annak egészségi állapota indokolja, vagy a házirend megsértése miatt az érdekképviseleti fórum kezdeményezi. A hivatkozott rendelkezésekre, valamint arra tekintettel, hogy a szakosított szociális intézményben való elhelyezésnek nem feltétele, hogy a gondozott jövedelmi viszonyai az intézményi térítési díjjal azonos összegű személyi térítési díj megfizetését tegyék lehetővé, a vizsgálat megállapította, hogy  az igazgató ismertetett terve jogszabálysértő és egyben az érintett gondozottaknak a szociális biztonsághoz való alkotmányos joga érvényesülésére jelent veszélyt.

Ugyanezt a szemléletet mutatja az a megállapodás-nyomtatvány is, amelyet az otthon a térítési díj különbözet megfizetésére a tartásra kötelezett hozzátartozóval kötött szerződéseknél alkalmaz. Ebben az a kikötés szerepel, hogy amennyiben a térítési díj különbözetének megfizetésére kötött megállapodás a kötelezett hibájából szűnik meg "az otthon jogosult a beutalt kihelyezésére, illetve intézményi elhelyezésének megváltoztatására". Ez a kikötés a vizsgálat megállapítása szerint az  1993:III. tv. említett rendelkezéseivel ellentétes, és az érintett gondozott szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben okoz visszásságot. A 29/1993. (II.17.) Kormányrendelet 31. § (3) és (4) bekezdései értelmében a térítési díjhátralékról az intézmény vezetőjének negyedévenként kell tájékoztatnia a fenntartót, aki a hátralék behajtásáról, vagy a behajthatatlan hátralék törléséről intézkedik. Az otthon vezetésétől kapott információk szerint a térítési díj és a költőpénz biztosítására a jelzálogjog intézményét nem alkalmazzák. Gondozási díjjal kapcsolatos peres ügyük még nem volt.

Az intézményi jogviszony keletkezése és megszűnése

Az otthon ellátási területe Budapest. Az otthon a vizsgált időszakban 100 százalékos kihasználtsággal működött, így új felvétel csak a megüresedett helyekre történhetett. Minden gondozott határozatlan időre szóló önkormányzati beutalással érkezik, ideiglenes beutalás, megfigyelésre történő felvétel nincs.

Az otthon a jogszabályban előírt előgondozást ellátja. A beutaló határozat megérkezését követően először levélben keresik meg a leendő gondozottat, majd három-négy havonta meglátogatják. Teljes körű tájékoztatást adnak az otthon életéről, az elhelyezéséről, a behozható tárgyakról, a házirendről, a várható várakozási időről. Folyamatosan figyelemmel kísérik a beutalt egészségi állapotában, körülményeiben bekövetkezett változásokat is. Mindezeket egy ún. előgondozást követő lapon rögzítik.

Az intézményből való távozás az elmúlt három évben a következőképpen alakult.

1995
1996
1997

Meghalt
42
31
29

Otthonába távozott
  5
  6
  4

Más intézménybe távozott
  -
  2
  3

Összesen
47
39
36

1998-ban még 2 áthelyezés volt folyamatban. Az egyiket a gondozott kezdeményezte, a másikat viszont az otthon. Ez utóbbi esetben az intézet azért kezdeményezte gondozottjának áthelyezését, mert hosszú évek óta rendszeresen italozott, ittas állapotban társait, gondozóit - és olyan is előfordult, hogy nyilvános helyen idegeneket - bántalmazott.

A vizsgálat idején az otthonokban összesen 178 személyt gondoztak, közülük 36 százalék volt mozgássérült. A nők aránya 79 százalékos volt, az átlagéletkor nők esetében 76 év, férfiaknál  62. Az otthon várólistáján mintegy 80-100 fő volt. A várakozási idő egy hónaptól több évig tarthat, időtartama az igényelt ellátás helyétől függ. A sürgős jelzésű beutalás - a kapott tájékoztatás szerint - a nagy számú várakozók miatt legfeljebb fél évvel kevesebb várakozási időt jelent.

Fővárosi Önkormányzat Idősek Otthona
Budapest, XX. Virág Benedek u. 36. szám alatti székhely működése

Az ellátás tárgyi feltételei

Az otthon megközelíthetősége nagyon jó, a busz- és a villamos megállótól is alig száz méterre van. Az otthont a körülbelül 6000 négyzetméteres területen álló 5 épület foglalja magába. Négy földszintes épületben a hagyományos idősek otthona működik. Az ötödik, emeletes épület pedig az ún. emelt szintű ellátás céljaira szolgál. Az épületeket az 1990-es évek elején újították fel, esztétikusak és korszerűek. Az épületeket fedett - és éjszaka megvilágított - járda köti össze egymással. Az akadálymentes közlekedést korlátok és rámpák biztosítják. Az épületek között park van, fákkal, padokkal, szökőkúttal.

A négy földszintes épületben összesen 48 időskorú gondozását, ápolását végzik. A szobák egy-négy ágyasak. Az egy főre jutó tér legalább 6-7 négyzetméter. A szobák  intézeti bútorral vannak berendezve: ágyak, éjjeliszekrények, szekrények, asztalok, székek és néhány szobában hideg-meleg vizes mosdó. Saját bútort nem lehet behozni, csak kisebb használati tárgyakat, képeket, rádiót, szőnyeget. Az épületekben van társalgó TV-vel, rádióval, lemezjátszóval. Mintegy 9-14 lakóra jut kettő WC, egy kád, egy zuhanyzó. A fürdőszobák ajtaja ugyan keskeny és kerekesszékkel nem közelíthető meg, de kapaszkodó és jelzőcsengő van bennük. Minden épületben van nővérszoba. Az egyik épületet az ágyhoz kötött gondozottaknak rendezték be, itt külön tálalókonyha van, és a társalgó egyben ebédlő is. A betegszobák annyiban különböznek a lakószobáktól, hogy mindegyikben található jelzőcsengő és mosdó, az ágyak kórházi ágyak - mozgatható asztalokkal egybeépítve -, azonban a szekrények a folyosókon vannak. A fürdőszobákban emelőszerkezet és fürdetőszék van.  Az egyik földszintes épületben működik az intézet könyvtára, egy gondozott kezeli. Egy másik épületben alakítottak ki olyan konyhát, ahol a gondozottak is főzhetnek. Az épületek nemcsak kívülről, hanem belül is esztétikusak, tiszták, otthonosak.

Az ún. emelt szintű ellátás céljára használt háromszintes épületben 90 személyt gondoznak egy- két- és négyágyas lakrészekben. Az épületben ágy szállítására is alkalmas lift van. Az akadálymentesítést az egész épületben megoldották, rámpák és korlátok vannak. Néhány helyen - az ablakok alatt - azonban hiányos a korlát. Az ajtók szélesek, és például a folyosói telefont is olyan magasságba szerelték, hogy kerekesszékből is elérhető. Küszöb sehol nincs. A lakrészek berendezése: kórházi ágy (dekubitusz matraccal és ráépített asztallal) vagy heverő, jelzőcsengő, asztal, éjjeli szekrény, székek, intézeti hűtőszekrény, íróasztal és polc, zárható szekrény, az előszobában tükör és fogas. A telefont, kérésre a szobákba is bekötik. Az egyágyas lakrészek bezárhatók. Az egyágyas lakrészt teljes egészében saját bútorral lehet berendezni, a többágyas lakrészekbe kiegészítő bútorok (komód, szekrény, polc), valamint TV, rádió, személyes használati tárgyak hozhatók. Az intézet egyébként három hónapra 100 Ft-ért ad kölcsön ún. párnarádiót. Minden lakrészhez külön fürdőszoba tartozik, ezekben a kád vagy a zuhanyzó, és a WC mellett is van jelzőcsengő. A WC-k, mosdók kapaszkodókkal készültek. A lakrészek ajtajára kiírják a lakók és a személyi gondozónő nevét. A négyágyas lakrészeket eredetileg is fekvő betegek részére tervezték. Lakógyűlésen szavaztak arról, hogy legyen-e egyáltalán ilyen részleg. Ha valaki tiltakozik az áthelyezése ellen, akkor fekvő betegként is az eredeti lakrészében maradhat. Intimszoba nincs, de az alkalmilag üres betegszobát erre a célra bárki igénybe veheti. Az eredetileg elkülönítőnek tervezett helyiségben is laknak, ami a vizsgálat megállapítása szerint a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos joggal összefüggő visszásságot jelent.

A főépület minden szintjén van a gondozottak által használható - és láthatóan használt - teakonyha (lásd 1. számú eset) és társalgó. Ez utóbbit TV-vel, rádióval, lemezjátszóval, CD-játszóval, van ahol videomagnóval, szövőszékkel szerelték fel. Az épületben külön van hitgyakorló terem és foglalkoztató helyiség. A négyzet alakú épület emeletén hangulatos belső terasz van, alatta az ebédlő. A teraszt nyugágyakkal, asztalokkal és napernyőkkel rendezték beberendezve. A földszint közepén, a terasz alatt van az ebédlő, melynek négy oldalán a kertre nyílnak az ablakok, és a terasz közepén lévő kupolából is kap fényt. Az asztalok két terítővel - bordó szövet, rajta átlósan fehér rátét - voltak megterítve. Az asztalterítők a függönyök színével harmonizáltak. A négyszemélyes asztalokon virág volt, és feltüntették a lakók nevét, a diétával együtt. Az épületben van még: orvosi szoba, gyógyszerraktár, mosóhelyiség mosógéppel, centrifugával és vasalóval, zárt rendszerű ágytálmosó, fodrász, pedikűr, büfé, postaláda,  mosoda, varroda, szárítógép és a szennyestároló. A szennyes ruha ledobón keresztül érkezik. Az otthon technikai felszereltsége, infrastruktúrája korszerű. Az épületeket központi fűtéssel fűtik, a melegvíz-szolgáltatás folyamatos.

A földszintes épületek külön-külön, a főépületnek pedig egy-egy emelete jelent egy gondozási egységet, 10-14, illetőleg 30 gondozottal. 

Az otthon által biztosított ellátás

Az intézet napi három főétkezést nyújt, ebből minden ebéd, hetente egy alkalommal a reggeli és kéthetente egy alkalommal a vacsora is meleg étel. Egy menü van, ezen kívül az orvos által elrendelt bármelyik diéta (cukorbetegnek, epebetegeknek, pépes) lehet. A cukorbetegek kiegészítő étkezést is kapnak. A dietetikus az étlapon szereplő minden étkezésnél pontosan megjelöli az összesített energia-tartalmat (kalóriában számítva), az összfehérjét, tejfehérjét, zsírt, szénhidrátot és rostot. A fennjáró gondozottak a főépület ebédlőjében étkeznek. A házirend szabályozza az étkezések időpontját: a reggeli nyolc órától kilencig, az ebéd tizenkettőtől kettőig, a vacsora öt órától hat óráig van. A vizsgálat megítélése szerint korán van a másnap nyolc órai reggelihez képest  délután öt órakor a vacsora. Ez az önmagukat ellátni képtelen gondozottak esetében - a vércukorszint leesése következtében - egészségügyi problémát is jelenthet. Előzetes bejelentés alapján az ételt félreteszik. Az étel minőségét az igazgató közepesnek minősítette. A büfét egy vállalkozó üzemelteti, reggel nyolctól délután fél háromig tart nyitva. A szerződésben azt is kikötötték, hogy a fekvőbetegeknek az osztályokra is köteles odaszállítani a megrendelt árut, kávét (lásd 1. számú eset). A büfében alkoholt nem árusítanak. Az otthon az alkohol fogyasztását általában nem tiltja, de a házirend csak a kis mennyiségben történő fogyasztást ajánlja. A dohányzás a kijelölt helyeken lehetséges, mértéke nem szabályozott.

Az intézet összesen két lakónak adja a jogszabályban előírt költőpénzt, a többi gondozott legalább ekkora összegű jövedelemmel rendelkezik. A gondozottak saját maguk kezelik pénzüket, egy eset kivételével. Az orvos által öregség vagy betegség miatt  "magatehetetlennek" nyilvánított gondozottak költőpénzét letétbe teszik és szükségletei szerint használják fel, a hatályos házirend előírásai alapján. Az 1959:IV. tv. 17. §-a azt mondja ki, hogy gondnokság alá helyezés nélkül is cselekvőképtelen az, aki olyan állapotban van, hogy az ügyei viteléhez szükséges belátási képessége teljesen hiányzik. Azonban a 18. §-a értelmében a mindennapi életben tömegesen elforduló, különösebb megfontolást nem igénylő szerződéseket még a cselekvőképtelen személyek is jóváhagyás nélkül köthetik meg. Minderre tekintettel a vizsgálat aggályosnak és az érintett gondozott tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggő visszásságnak ítélte az otthon említett gyakorlatát és a házirend vonatkozó szabályozását.

Az értékmegőrzést az otthon a házirendben valamint a pénz- és értékkezelési szabályzatban határozta meg. A gondozottak értékesebb felszerelési tárgyairól leltárt készítenek. A készpénzt névre szóló takarékbetétkönyvben helyezik el és ennek megőrzéséről gondoskodnak.

Az otthon ruházattal teljes körűen el tudja látni gondozottait, a jogszabályban előírt mennyiséggel rendelkezik. A ruhákba az elcserélés megelőzésére  beírják a gondozottak nevét. Az ágynemű kivételével - igény szerinti gyakorisággal - mindent az otthon mosodájában mosnak. Az ágyneműt a Jahn Ferenc Dél-Pesti Kórházba szállítják. A tisztálkodási szerekkel való ellátás mértékét a házirend szabályozza. Az igazgatótól kapott tájékoztatás szerint egyedül WC papírból kap mindenki egy tekercset havonta, a többi higiénés cikk mennyiségét az igényekhez igazítják. 

Az intézetnek főállású, belgyógyász szakorvosi végzettségű orvosa van. Ezen kívül van egy sebész konziliárius, aki a XX. kerületi szakrendelőben dolgozik, a járó betegeket ott látja el, a fekvőket az otthonban. Sürgős esetben azonnal hívható. Két pszichiáter szakorvosuk van, az egyik a Virág Benedek utcai részlegben, a másik a Mészáros Lőrinc utcai épületben rendel hetenként egyszer három-négy órában. Más szakorvosi ellátás a kerületi szakrendelőben vehető igénybe. Az éjszakai és a hétvégi ügyeletet a kerületi rendelőintézet biztosítja. A főállású orvos látja el a Virág Benedek utcai székhely és a Mészáros Lőrinc utcai telephely gondozottait is. Kedden  és csütörtökön reggel a Mészáros Lőrinc utcai épületben kezd, a többi munkanapon pedig a Virág Benedek utcai otthonban. Az egyes osztályokon napokra és azon belül órákra beosztott rend szerint vizitel. Az új lakókat az első néhány napon belül megvizsgálja, leírja a belgyógyászati statust, a gyógyszerelést és előírja a megfelelő diétát. Az új lakókat még az első héten a pszichiáter is megvizsgálja. Az orvosi vizsgálatok az orvosi szobában történnek, kivételt csak a fekvő betegek képeznek. Az intimitást ilyenkor is biztosítják. A felvétel után az otthonról érkezőknél  vérkép, vizelet és általános laboratóriumi vizsgálatot végeznek. Az influenza elleni védőoltást minden gondozottnak felajánlják (lásd 1. számú eset). 

Az egészségügyi dokumentáció név szerinti dossziéban van elhelyezve. A decursusok rendszeresek és kielégítőek. Mindenkinek "Egyéni Gyógyszer-felhasználási Lapja" van, amin megtalálható az  a bejegyzés is, ha számára az egy napi gyógyszermennyiség kiadható, és a jobb felső sarokban látható a diéta megjelölése is. Van még ún. folyadéklap is, amit műszakonként vezetnek. Az otthonban pontosan vezetik a sorszámozott, hitelesített átadó füzetet. Kórházba szállításnál mindig adnak kísérőt (lásd 1. számú eset). Az orvosi szoba felszereltsége jó, van készenléti táska, EKG készülék, vérnyomásmérő (osztályonként 2 db), Sollux lámpa, Evolit lámpa, aerosolos készülék. A gyógyszer-felhasználást számítógépen tartják nyilván, szeretnének minden adatkezelést számítógépre vinni.

Az otthonban gyakorlatilag minden gyógyszer felírható, és van készenléti gyógyszerkészlet is. Minden gondozott ingyen kap Nutridrinket. A vizsgálat idején az otthon hirdetőtábláján egy lista volt kifüggesztve azokról a gyógyszerekről, amelyeket térítésmentesen biztosítanak. A már említett 1997. évi költségvetésről szóló beszámoló szerint a kiadások csökkentése érdekében bevezetett ún. szigorító intézkedések egyike, hogy "csak az alaplistába tartozó gyógyszereket kapják térítés nélkül a lakók", valamint "nem vásárol az intézmény gyógyászati segédeszközt a lakóknak". A 2/1994. (I.30.) NM rendelet 54. § (2) bekezdése az otthonok kötelességévé teszi a szükséges gyógyszer, valamint gyógyászati segédeszköz beszerzését. Az intézet említett gyakorlata sérti a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogát.

A nővérek három műszakban dolgoznak, éjszaka 3-4 nővér van szolgálatban a 138 gondozottra.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

Az új gondozott elhelyezése elsősorban a választott ellátási formától, ezen túl az egészségi állapotától függ. Először általában az üres helyre kerül, de ha nem egyeznek a társaival, akkor lehetőség van az átköltöztetésre. Házaspárok, élettársak elhelyezésére csak az emelt szintű ellátást nyújtó részlegben van mód. Ha itt ismerkednek össze az idősek, akkor egy hónaptól-egy évig is kell várniuk, hogy összeköltözhessenek. A hétköznapitól eltérő - például sokkal idősebb nő és fiatalabb férfi - esetében a hozzátartozók véleményét is megkérdezik.

Az otthonban - a kapott tájékoztatás szerint - viszonylag kevés haláleset fordul elő, a haldoklókat az orvos általában kórházba szállíttatja. Ha a gondozott láthatóan nagyon rosszul van, akkor értesítik a hozzátartozókat. Többágyas szoba vagy lakrész esetén az elkülönítést nem tudják biztosítani, de napközben a szobatársak többnyire nem tartózkodnak a szobában. A halottkémi szemle után az ügyeletben lévő nővér mosdatja meg és öltözteti fel a halottat. A leltárt még ugyanabban a műszakban elkészítik. A halottat két óráig tartják a szobában, ezt követően a főépület halottas kamrájába szállítják. A temetést többnyire a hozzátartozók szervezik, de szükség szerint az otthon is eltemetteti a gondozottakat. A temetésen az otthonból legalább egy gondozó, de gyakran több lakó is részt vesz. A gyászt kiscsoportos megbeszéléseken igyekeznek feldolgozni.

Az otthonnak kötött napirendje nincs, helyette ún. szokásrend uralkodik. A testi gondozás részeként az otthon ingyen biztosítja a haj- és körömvágást (lásd 1. számú eset), férfiaknak a heti egyszeri borotválást. A többi szolgáltatásért térítést kell fizetni. Az otthon ápolási-gondozási tevékenységét a vizsgálat színvonalasnak ítélte. Az intézményben 1992 óta példaértékű személyi gondozási rendszer működik. Lényege, hogy a személyi felelősséget vállaló gondozónő mondhatni "rokoni" kapcsolatnak megfelelő közelségbe kerül az idős gondozottal. A gondozónő számára ez feltétlenül munkatöbbletet jelent, de az egymáshoz kötődés emberi és erkölcsi értéke felbecsülhetetlen, az áldozat nem hiábavaló. Ez a típusú gondozás mind a testi, mind a lelki törődést magában foglalja.

Az otthon szemléletét az idősközpontú, személyre szabott bánásmód jellemzi. Mindezt bizonyítja például, hogy az egyágyas lakrészeket be lehet zárni, a gondozók is csak kopogtatás után lépnek be a lakószobákba. Nem korlátozzák a kijárást. Rugalmasan fogadják az eltérő igényeket, igyekeznek azokat kielégíteni. Mindehhez még az igazgató köztudott igazságossága és az időskorúak érdekeit védő szigorúsága társul. Az otthonban így nem is alakultak ki ellentétek a különböző ellátási formákban megjelenő vagyoni különbségekből.

A házirend legutolsó változata 1998. június 30-án készült, a fenntartó jóváhagyta. Az otthonban ki volt függesztve. A rendkívül részletes házirend a jogszabályban meghatározott kötelező szabályozási tárgykörök közül egyedül a személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összegét nem határozza meg. Ezen kívül a vizsgálat a "magatehetetlennek" ítélt gondozottak pénzének kezelésére vonatkozó - már említett szabályozást - ítélte jogellenesnek. Mindez a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatos visszásságot és a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvének sérelmét okozza.

Az otthon életéről és programjairól a társalgók melletti hirdetőtáblákon adnak tájékoztatást. Itt olvashatók - többek között - a videó programok, a TIT előadások időpontjai, a könyvtár nyitvatartási rendje, TV programok. Az otthon számos szórakozási, foglalkoztatási lehetőséget kínál gondozottainak. A foglalkozásokon való részvétel önkéntes. Az intézeti könyvtár havonta egy napon tart nyitva. TIT előadások keretében 1998-ban minden hónapban különböző országokról volt egy-egy előadás, így például Dániáról, Norvégiáról, Franciaországról, Svájcról. Újságot szerkesztenek "Csendes Alkony" címmel, melyben a lakók írásai is megjelennek. Rendszeresen szerveznek kirándulásokat a városba, múzeumokba. Kézműves foglalkozásokon nemezből készítenek ajándékokat. A fizikai és mentális rehabilitáció érdekében minden délelőtt torna, kéztorna és labdázás van. Rendszeresek a videofilm vetítések, a Biblia-óra, a piaclátogatás. Az intézet hivatalosan külső munkavállalási lehetőséget nem tud biztosítani. Az otthonon belüli feladatokban (kézbesítés, bevásárlás, konyhai kisegítő munka, telefonközpont kezelése, udvari munkák) azonban többen részt vesznek, ők 3000-4000 Ft nagyságrendű munkaterápiás jutalmat kapnak. 

Az otthon főépületében a kifejezetten erre a célra kialakított teremben vasárnaponként protestáns istentisztelet és katolikus mise van.

Hivatalosan reggel nyolc és este nyolc óra között van látogatási idő, azonban szükség esetén, például egy súlyos beteghez, éjszaka is bejöhet a hozzátartozó. A lakók többségét látogatják, erről a gondozók nyilvántartást vezetnek. A közelmúltban egy vendégszobát is kialakítottak. A gondozottaknak szóló levelek az intézeti postával együtt az igazgató irodájába érkeznek. Lehetőleg még aznap személyesen adják át a címzetteknek. A  lakók által írott leveleket a földszinti postaládába lehet bedobni, ahonnan az otthon dolgozói továbbítják a postára. A szociális csoport munkatársai kérés esetén segítenek a levél megírásában, és tőlük vásárolható bélyeg is. 

Az otthonból való eltávozás elvileg korlátlan, akkor kell csak jelezni, ha a lakó az étkezés időpontjára vagy éjszakára sem tér vissza. Az intézetet portaszolgálat őrzi és figyeli a köztudottan  elkóborló lakók mozgását. A házirend szerinti leghosszabb szabadság hatvan nap, ez kivételes esetben hat hónapig meghosszabbítható. A vizsgálat azonban azt tapasztalta, hogy az otthon vezetése ún. kimenő megvonást is alkalmaz egyes esetekben, például italozás miatt. A vizsgálat álláspontja szerint a kimenő korlátozása csak akkor fogadható el, ha azt a gondozott egészségi állapota indokolja. Amennyiben a kimenő megvonását nem a gondozott egészségi állapota tette szükségessé, hanem büntetésként alkalmazták - például azért, mert a gondozott fekvő lakótársainak szeszesitalt hozott be, illetőleg saját italából kínálta meg társait -, akkor az az emberi méltósághoz és a szabad mozgáshoz való alkotmányos jogokkal összefüggő alkotmányos visszásságot jelent. Az otthon "jutalmazni" is szokta a lakókat. Így jutalomként köszönetet mondanak az otthon újságjában vagy ünnepeken adnak ajándékot azoknak az időseknek, akik sokat tesznek a közösségért.

Érdekvédelem

Az intézetben a jogszabály által előírt érdekképviseleti fórum működik. Megalakulásának és működésének szabályait a házirend tartalmazza. Havonta ülésezik. Panaszokkal az igazgatón, az érdekképviseleti fórumon kívül bármelyik gondozóhoz lehet fordulni, illetőleg írásos panaszt - névvel vagy anélkül - a földszinti panaszládába bedobni.  A panaszok között - az elmondottak szerint - rendszeresek a gondozottak italozó életmódját sérelmező bejelentések.

Az otthon külső kapcsolatai

Az intézet a kerületi önkormányzattal nem alakított ki különösebben jó viszonyt. Rendszeres kapcsolata van azonban a környéken lévő szociális intézményekkel, a Fővárosi Önkormányzat többi időseket ápoló-gondozó otthonával, az egyházakkal. A dolgozók rendszeresen részt vesznek a fenntartó által szervezett csoportértekezleteken, szakmai összejöveteleken, továbbképzéseken.

Fővárosi Önkormányzat Idősek Otthona
Budapest, XIX. Mészáros Lőrinc u. 26. szám alatti telephelyének működése

Ez az otthon a Virág Benedek utcai intézet telephelye, amellyel azonos a vezetése és nincs külön költségvetése sem. Engedélyezett férőhelyszáma 40, kizárólag női gondozottakat ápolnak, átlagéletkoruk 82 év. Működési engedélye az épület állapota miatt határozott időre, 1999. december 31-éig szól. Működése - a gondozottak ápolása, ruhaneművel, étellel, gyógyszerrel, gyógyászati segédeszközökkel való ellátása, a bánásmód - a székhely otthonéval azonos. A különbség valójában az elhelyezésből, az épület adottságaiból ered. Az eltérések az alábbiakban foglalhatók össze.

Az ellátás tárgyi feltételei

Az otthont magában foglaló épület Wekerle-telepen, körülbelül 900 négyzetméteres területen, egy 1910-es években épült, leromlott állapotú emeletes ház. Megközelíthetősége jó, alig pár száz méterre van a buszmegállótól. Az épület műemléki védelem alatt áll, a fenntartó önkormányzat évekkel ezelőtt elkészítette a rekonstrukciós terveket, de anyagi források hiányában még nem kezdte el, csupán 2000-re tervezi. Az épület legutolsó nagyobb felújítása 1955-ben volt, azóta működik szociális otthonként.

Az otthonban egy-hét ágyas szobák vannak, többségük két- és három ágyas. Az akadálymentes közlekedést sehol sem biztosították, azt szűk folyosók, keskeny falépcső, küszöbök nehezítik. Több olyan szoba is van, amelyek egymásból nyílnak, sőt van olyan, ami nem is önálló szoba csak egy leválasztott sarok (lásd 2. számú eset). A padlóburkolat PVC és hajópadló. A szobák berendezése: heverők (a betegszobában kórházi ágy), szekrények, éjjeli szekrények, jelzőcsengő. Egyetlen szobában sincs folyóvizes mosdó. A szobák zsúfoltak, van, amelyik sötét. Némelyiknek a mennyezete beázott. Saját bútort hely hiányában nem lehet behozni, csak kisebb személyes használati tárgyakat. 

A kádak és zuhanyzók száma éppen megfelel a jogszabályi alsó határnak, azonban a mellékhelyiségek állaga is elavult, leromlott. A fürdőszobában jelzőcsengő nincs. Sem a fürdőszoba, sem a WC nem közelíthető meg kerekesszékkel. Csak a WC-ben van kapaszkodó. A földszinten van egy ebédlő, ami egyben társalgó, könyvtár és TV-szoba is. Itt található egy olyan hűtőszekrény, melyben névre szóló, kulccsal zárható rekeszek vannak. Az étkezőben a gondozottak főzhetnek is (lásd 2. számú eset). Az asztalokon  viaszosvászon abrosz volt, és néhány szekrényben könyveket tároltak. A személyzetnek külön étkezője van. Az emeletre keskeny, régi falépcső vezet, melyen fekvő beteget lehozni szinte lehetetlen. Az intézetben van nővér szoba, viszont nincs elkülönítő, kezelő és foglalkoztató helyiség. Folyamatos a melegvíz-szolgáltatás, és központi fűtés van.

A vizsgálat megállapítása szerint a Mészáros Lőrinc utcai részleg épülete a tartós bentlakás követelményeinek - különös tekintettel a 2/1994. (I.30.) NM rendeletben foglalt előírásokra -, nem felel meg. Ez a gondozottaknak az egészséges környezethez, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez valamint a szociális biztonsághoz való jogaikkal kapcsolatban okoz alkotmányos visszásságot.

Az otthon által biztosított ellátás

Az ételt a székhelyről szállítják, többnyire melegen érkezik, de az étkező-társalgóban meg is lehet melegíteni. Kiegészítő étkezésként kenyeret, vajat, lekvárt tudnak adni. A lakók általában saját ruhát használnak, de az intézmény a jogszabályban előírt mennyiséget tudja biztosítani. Két mosógép van, amelyekkel a gondozottak - segítséggel - moshatnak. A ruhaneműt egyébként a székhely intézet mosodájába, illetőleg a Jahn Ferenc Dél-Pesti Kórházba szállítják.

Az orvos a székhely intézetből hetente kétszer jön, a pszichiáter pedig hetente egy alkalommal. Más szakorvosi ellátás nincs, szükség esetén a kerületi rendelő-intézetet veszik igénybe. A gondozott halála esetén orvost hívnak, a mosdatás és öltöztetés a nővérek feladata. A halottat a szobában hagyják az ágyon két órán át, elkeríteni nem tudják. Az udvaron egy külön épületben van egy halottasház, de nem használják, mert többnyire két óra múlva már megérkeznek a halottszállítók. A temetésre a nővérek kimennek, a lakók ritkán.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok

A másik részlegből kéthetente szerdai napokon jön át a fodrász, havonta egyszer pedig a pedikűrös. A házirendet kifüggesztették a falra, tartalmilag ugyanaz, mint a Virág Benedek utcai otthoné. Az otthonban semmilyen foglalkoztatás nincs. Vallásgyakorlásra van lehetőség, az otthonba rendszeresen jár katolikus pap és református lelkész. A fennjáró gondozottak a közeli templomba is kimennek.

A látogatás egész nap lehetséges, de kérik, hogy a látogatók lehetőleg reggel nyolc és este nyolc között jöjjenek. Van egy nyilvános telefonkészülék, és a gondozottak a nővérszobában is hívhatók. A gondozottak leveleit a főnővérhez hozzák, személyesen ő osztja szét. A gondozottak által írott leveleket a szociális nővér adja fel. Ebben a lakók is segítenek egymásnak.

A fennjárók bármikor elmehetnek, általában szólnak, és azt is megmondják, hogy mikor jönnek vissza. Az eltávozást senkinek nem tiltják meg. Egy gondozott rendszeresen elkóborol, de Wekerlén elég jól ismerik egymást az emberek, ezért ha valahol egy "kóborló nénit" találnak, akkor hazahozzák. A lakók is figyelnek egymásra. Hosszabb eltávozást az intézetvezető engedélyez. 

Az otthon orvosi (szakorvosi) ellátásában és a mentálhigiénés gondozásban (a személyre szabott bánásmód és foglalkoztatás hiánya) megállapított hiányosságok a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jog sérelmét jelentik.

Érdekvédelem

A jogszabály szerinti érdekképviseleti fórum itt is működik, havonta egyszer üléseznek.

Ajánlások

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) és 21. § (1) bekezdéseiben biztosított hatáskörömben, a Fővárosi Önkormányzat Idősek Otthona Budapest, XX. Virág Benedek u. 36 szám alatti székhelye és a Budapest, XIX. Mészáros Lőrinc u. 26. szám alatti telephelye működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása és az alkotmányos jog érvényesülését veszélyeztető gyakorlat megszüntetése céljából ajánlással fordulok az otthont fenntartó Fővárosi Önkormányzathoz és egyidejűleg az intézet igazgatójához. Kezdeményezem, hogy gondoskodjanak
- a térítési díj kiegészítésére kötött megállapodás jogszabályt sértő kikötésének megszüntetéséről, a szerződés-nyomtatvány módosításáról,
- a cselekvőképtelen személyek költőpénzének rendeltetésszerű és jogszerű felhasználása biztosításáról,
- az orvosilag indokolt gyógyszer és gyógyászati segédeszköz térítésmentes biztosításáról,
- a  jogszabálynak megfelelő házirendről,
- a büntetésként alkalmazott kimenőmegvonás gyakorlatának megszüntetéséről,
- a Virág Benedek utcai épületben elkülönítő kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
- a Mészáros Lőrinc utcai épületnek 1999. december 31-éig a rendeltetésszerű használatra alkalmassá tételéről vagy a gondozottak áthelyezéséről,
- a Mészáros Lőrinc utcai épületben elkülönítő kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
- a Mészáros Lőrinc utcai épület gondozottainak a jogszabályban előírt egészségügyi és mentálhigiénés ellátása biztosításáról.

Esetek

1. számú eset:

Hatvannyolc éves nő, elvált családi állapotú. Nyugdíjas tanítónő. Két éve él a Virág Benedek utcai épületben. Felvételét egyedülléte és betegsége miatt kérte. Csípőficamos volt, gyermeke nem született. A felvételért 600.000 Ft-ot fizetett, ebből saját maga 400.000 Ft-ot tudott fedezni, 200.000 Ft-ot az öccsétől kapott. Jól érzi itt magát. Húsz évig úszni járt, ezzel tartotta rendben csípőficamos lábát, amit operáltak is. Az úszásra itt nincs lehetősége, most kerékpározik. Kapott az otthon ajándékba egy szobabiciklit, öt perccel kezdte, most naponta egy órát kerékpározik. Egészségi állapotát jónak ítéli. Epés diétát tart. Jó kapcsolata van a doktornővel, akit nagyon szeret. Az orvosnő rendszeresen vizitel, félévente nagy vizsgálatot csinál. Tüdőszűrésre rendszeresen jár. Évente viszik őket Soroksárra a Tüdőgondozóba, nyolc személyenként a kisbusszal. Influenza elleni védőoltást kapott. A gyógyszereit dobozolva kapja, önmaga szedi be. A gyógyszerekért nem fizet. Gondozásra nem szorul, el tudja látni magát. Orvoshoz elkísérik. Amikor kórházban volt a nővérek látogatták, főleg a saját gondozója. Volt két kisebb balesete, éjszaka ki akart menni és elesett. Az esemény naplóba beírták, jegyzőkönyvet nem készítettek. Szeretné megcsináltatni a fogait, de lassan megy a dolog, egyszerre 2-3 személyt visznek el a kerületi fogászatra. Véleménye szerint az élelmezésre nem lehet rosszat mondani. Időnként van "Élelmezési Gyűlés", ahol el lehet mondani a kívánságokat. Ezek általában olyanok, hogy "legyen többször krumplipüré, bundás kenyér, paradicsomleves". Kenyeret korlátlanul lehet kapni. Bizonyos ételekből repetát lehet kapni. Az étkezési idővel nincs semmi probléma, mindenki megszokta. Pótvacsorát a legtöbben tesznek el maguknak. Az étkezésekről való távolmaradást be szokták jelenteni, az emberek általában tudnak egymásról. Aki távol van, annak az ételét fölviszik az osztályra. Az étkezéseket ki tudná egészíteni, de nem akarja. Főzésre volna lehetősége, de nem akar főzni. Ételeket lehet tárolni, hűtőszekrény minden szobában van. Vásárolni nem szokott, de ha esetleg akarna a "büfés Laci" mindent meghozna számára. A saját ruháit hordja, a bálás ruhákból nem tudott választani, nem voltak megfelelő méretűek. Hoznak ide árusítani harisnyát, bugyit, zoknit, sőt külföldről származó "turkálós" ruhákat is, amit kg-ra mérnek. A mosás az intézetben történik. Kedden leadják a szennyest, csütörtökön megkapják a tisztát. A nevüknek benne kell lenni a ruhákban, ezt filc-tollal beírják a nővérek. A ruhák javítását, igazítását (bevétel, kiengedés) meg lehet csináltatni, ez 150-200 Ft-ba kerül. A bugyikat, zoknikat maga mossa. Hetenként háromszor fürdik, takarékossági okból nem lehet naponta. A kádban zuhanyozik, segítség nélkül. Fürdetési lista van. Általában azt tartják számon, aki nem akar fürödni. A tisztálkodási eszközök közül havonta kapnak 1 db baba-szappant és 1 tekercs WC-papírt, ha ez nem elég, a szükséges dolgokat megveszik. Tud arról, hogy vannak olyan lakók, akik gyűjtik a szappant és a WC-papírt. A haját  a házban dolgozó fodrász tartja rendben. Kéthetenként mosás, berakás, ő 70 Ft-ot fizet érte, bár ingyen megcsinálnák. Öthetenként vágás, ingyen. Négy havonként dauer, ingyen, csak a dauer-vizet és a fixálót kell megfizetni. Pedikűr öthetenként van, ingyen. A férfiakat hetenként borotválják, ingyen. Sok időt tölt a szabad levegőn. Jó idő esetén naponta de. 9-11-ig,  du. 13-16-ig a kertben van. Az otthonban sok veszekedés van, érthetetlen apróságok miatt néha még hajtépésig, sőt verekedésig is fajulnak a viták. Az alkohol miatt is sok a konfliktus. Az alkoholt be tudják hozni az otthonba, ezt nem lehet megakadályozni. Vallásgyakorlásra van lehetőség, ő maga nem vallásos, de szokott beszélgetni a pappal. Az otthonban a halálesetekre a lakók megrendülnek, ő maga is, de tudja, hogy " ez a végállomás". Saját magát azzal tudja áthangolni, hogy " aki elment, annak már jobb". A temetésre a gondozottak nem szoktak kimenni, de lehetőségük van rá, ha közelebbi barátságban voltak. Egyszer valakinek a halálakor gyászmisét mondattak az otthonban a lakók. Az viszont többször is előfordult, hogy a gondozottak saját elhalt hozzátartozóik emlékére mondattak misét itt az intézetben. Karácsonykor három-négy napot az öccse családjánál tölt. Most is oda készül, mert festés lesz az intézetben és erre az időre el akar menni.

2. számú eset:

Nyolcvanhatéves nő, negyven évvel ezelőtt elvált. Foglalkozása takarítónő volt, már nyolc éves korában segített takarítani, később is takarított, cukrászdában dolgozott. Iskolai végzettsége: hat elemi. Nyolc éve él a Mészáros Lőrinc utcai intézetben. Felvételét azért kérte, mert a lakását az elvált lányának adta, akivel később megromlott a viszonya. Hét éven át az utcákat járta. Itt az otthonban jól érzi magát, nyugodt. Három férfi-unokája van, akik kéthetenként látogatják. A lányával nincs kapcsolata. Először egy hatágyas szobában lakott az emeleten,  néhány éve itt lakik. Gyakorlatilag ez nem is szoba, hanem egy lépcső-forduló, ahol elhelyeztek egy ágyat és egy kis asztalt. Ennek a saroknak nincs ajtaja, rajta keresztül lehet bemenni egy háromágyas szobába. Az ajtó hiánya miatt gyakran a szemébe világít a másik szobából a villany. Az ablaka résnyire állandóan nyitva van. Az egészségi állapota nem jó. Sokszor fáj a feje, úgy tudja, hogy érszűkülete és csontritkulása van. Cukorbeteg, diétát és tablettás kezelést kap. Nehezen jár, fájnak a lábai, kétszer már elesett. A mozgáskészsége nem jó, de lejár az ebédlőbe, WC-re kimegy. Összesen 4+2 lépcsőt kell megtennie, itt egyszer már le is esett. Biztonságban érzi magát, az ágyánál van csengő. Tüdőszűrésre minden évben elviszik. Influenza elleni oltást nem kért, mert egyszer beteg lett az oltás után. A gyógyszereket dobozolva kapja, ingyen. Kórházi kivizsgáláson volt már, a mentők vitték, kísérő volt mellette. A kórházban a nővérek meg is látogatták. Az étkezéssel nagyon elégedett. Cukros diétát kap, reggel tejet iszik, este teát kap. Tartalék zsemlét tesz el magának. Az étkezési időpontok ellen nincs kifogása. A saját pénzéből mosóport és öblítőt szokott venni és kamillás testápolót. Önállóan lehet főzni az otthonban, van, aki tojást süt vagy lecsót főz, ő nem szokott. Van hűtőszekrény, de ő nem használja. Saját ruháit használja, van elegendő belőle. A ruháit saját maga mossa lavórban, az udvaron szokta szárítani. A szárítással télen baj van, akkor a fűtőtestre kell teregetni a vizes ruhát, hogy megszáradjon  Takarítani is maga szokta ezt a kis szobácskát, nem szereti a rendetlenséget maga körül. A tisztálkodás rendje nincs előírva, bármikor lehet. A tisztálkodáshoz segítséget kap. Az otthontól 1 db baba-szappant kap, a többit veszi. Havonta 1 tekercs WC papírt kapnak, ez nem elegendő. A haját fodrász kezeli, kéthetenként van hajmosás, berakás. Ha kell vágás is, ezért 70 Ft-ot fizet. Négy hónaponként lehet dauert csináltatni, csak a dauer-vizet kell megfizetni és a fixálót. Pedikűrös jár az otthonba, de ő maga vágja a körmeit. Régebben nem járt ki a levegőre, most bottal kimegy, 2-3 órát tölt az udvaron. A többiekkel nem szokott beszélgetni, nem beszédes, nincs közös témájuk. Sok konfliktus van az otthonban, van egy alkoholista nő, aki sokat hangoskodik, ezt a többiek rosszul viselik. Van egy másik aki sokat és nagyon hangosan beszél, ez őt is zavarja. Volt már lopás is, de van, aki csak képzeli, hogy  meglopják. Sok a dohányos, és a folyosóról bejön a füst. Vallásgyakorlásra van lehetősége, katolikus pap szokott misét tartani vasárnap az ebédlőben. Nagyobb ünnepeken sokan vesznek részt a misén. Vasárnaponként ő is meghallgatja a misét, pedig református. Református tiszteletes is szokott bejárni, de ritkábban. Nagyon szeret rádiót hallgatni, TV-t keveset néz, nem jól lát. Ha valaki meghal az otthonban, sírdogálni és imádkozni szokott. Az intézetből a nővérek mindig kimennek a temetésekre. Hosszabb ideig  csak akkor volt távol az intézettől, amikor kórházban volt. 

IV. Összegzés

Ma Magyarországon az időskorú személyek ápolására, gondozására idős otthonok működnek. Ezekben a tartós bentlakást nyújtó intézményekben azoknak a nyugdíjkorhatárt betöltött személyeknek a gondozását végzik, akik önmaguk ellátására csak folyamatos segítséggel vagy  egyáltalán nem képesek, egészségi állapotuk miatt azonban rendszeres gyógyintézeti kezelést nem igényelnek. Az idős otthonoknak a jogi szabályozás szempontjából két típusa különböztethető meg: a hagyományos idős otthon, és az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat nyújtó, ún. emelt szintű idősek otthona. A két otthon-típus között csak az ellátás minőségében van különbség.

A korábbi nyugdíjas házak, amelyek átmenetet jelentettek a szociális otthoni ellátás és az önálló életvitel között, 1992-ben - a lakásjogszabályok revíziója következtében - elvesztették szociális jellegüket, lakásszövetkezetekké alakultak. A lakásszövetkezetként működő nyugdíjas házak szociális többletszolgáltatásait, mint például a rendszeres egészségügyi ellátást, a házi szociális gondozást, az öregek napközi otthoni ellátását az önkormányzatok jelenleg már csak a bérlőkkel kötött szerződésekben foglaltak szerint kötelesek biztosítani.

Az 1993. évi III. törvény szerinti idős otthoni ellátás kötelező megyei önkormányzati feladat. Időseket ápoló-gondozó otthont azonban települési önkormányzat, egyház, alapítvány, egyesület vagy más jogi, illetőleg természetes személy is fenntarthat. 1998. január 1-jétől az idős otthont fenntartó nem állami szervek - amennyiben működésük megfelel a jogszabályi előírásoknak és rendelkeznek működési engedéllyel -, jogosultak állami normatívára. Az utóbbi években folyamatosan emelkedett a nem állami szervek által fenntartott otthonok száma. Tekintettel arra, hogy a rendelkezésre álló férőhelyek nem elegendőek a felmerülő igények kielégítésére, az említett tendencia várhatóan a jövőben is folytatódik. Például 1996-ban a férőhelyek több mint 20 százalékára volt várakozó és közel 8 százalékára egy évnél hosszabb ideje várakoztak

Az 1993. évi III. törvény és végrehajtási rendeletei, valamint a működési engedélyezésről szóló 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet - néhány pontosan meghatározott eltéréssel  - mindenfajta fenntartótól és a konkrét ellátás tartalmától függetlenül azonos szabályokat állapítanak meg az idős otthonok működésére. A tapasztalatok azonban azt mutatják, hogy az azonos követelmények ellenére a megvizsgált otthonok működése, az általuk nyújtott ellátás minősége jelentősen eltér. Van közöttük olyan, ún. emelt szintű ellátást nyújtó otthon, amely a korábbi nyugdíjas házak korszerűbb változatának tekinthető (például a pilisvörösvári Szent Erzsébet Otthon). Egy másik intézmény a kórházi ápolási osztályhoz hasonló ellátást "ígér" gondozottainak  (így a budapesti Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon KHT Hajdú utcai telephelye). Van azonban olyan otthon is (mint a Pécs megyei Jogú Város Integrált Szociális Intézménye) amely a hagyományos szociális otthoni ellátás mellett a fekvő gondozottainak szinte kórházi ápolási osztályos ellátást biztosít. Többségük a hagyományos értelemben vett szociális otthonként működik (például az ózdi Időskorúak Otthona, a Nyugdíjasok Acsádi Otthona, a gyulai Segítő Kezek Alapítvány Idősek Otthona, a Fővárosi Önkormányzat Virág Benedek utcai Idősek Otthona). A vizsgálat tapasztalatai szerint a különböző feladatoknak azonos feltételek között történő ellátása esetenként - közvetve vagy közvetlenül - alkotmányos emberi jogokat sért. Az eltérő feladatok ugyanis eltérő szakképzettségi követelményt, létszám-irányszámokat, infrastruktúrát, anyagi ráfordítást és jogi szabályozást igényelnek.

A vizsgálat több intézetben megállapította, hogy az otthon céljára szolgáló épületek a jogszabályi előírásoknak nem vagy nem teljesen felelnek meg (például az Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon KHT Hajdú utcai telephelye, a Nyugdíjasok Acsádi Otthonának kastélyépülete és a Fővárosi Önkormányzat Idősek Otthona Mészáros Lőrinc utcai részlege), ami a gondozottak egészséges környezethez, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogaival kapcsolatban okoz visszásságot. A 2/1994. (I.30.) NM rendelet az 1994. január 30-án már működő otthonok tekintetében felmentést ad bizonyos követelmények alól. Nem látszik azonban biztosítottnak, hogy az intézmények az ideiglenes működési engedélyek érvényességi ideje alatt - 1999. december 31-éig - a kötelező előírásoknak eleget tudnak tenni.  Az 1993. évi III. törvény 129. §-a kimondja, hogy céltámogatás keretében kell gondoskodni többek között az idősek ápolását, gondozását nyújtó intézmények olyan mértékű férőhelybővítéséről, hogy az önkormányzatok eleget tudjanak tenni kötelezettségüknek. Ugyanakkor az 1998. évi V. törvény - az 1998. és 1999. évekre - idős otthoni beruházások céljára összesen 710 millió forintot hagy jóvá, mintegy 312 millió forintos igényt pedig elutasít. Az elutasítás indoka az elutasított igények mintegy 50 százalékában (több mint 158 millió forint) fedezethiány volt. A nem állami szervek fenntartásában működő intézményeknek viszont lehetőségük sincs arra, hogy a követelményeknek megfelelő működtetés feltételeinek biztosításához - az állami normatíván kívül - költségvetési támogatást kapjanak. Meg kell azonban jegyezni, hogy az államtól nem várható el a nem állami szerv által vállalt feladat teljes finanszírozása. A nem állami szervek esetleges költségvetési támogatása viszont még mindig kisebb terhet jelent, mint az új állami vagy önkormányzati férőhelyek kialakítása.

Az idős otthonok működése - fenntartótól függetlenül - 1997. január 1-jétől engedélyhez kötött. A vizsgálat egy esetben (az Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon KHT-ben) észlelte azt, hogy az engedélyt kiadó közigazgatási hivatal jogszabálysértően járt el, ami az érintett otthon gondozottainak az egészséges környezethez, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogaival kapcsolatban okozott visszásságot, és sértette a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvét is.

A működési engedélyek kiadását szabályozó 161/1996. (XI. 7.) Kormányrendelet nem tartalmaz olyan előírást, hogy az intézménynek mikor (működésének megkezdése előtt, működése megkezdésekor vagy azt követően mennyi időn belül) kell megkérnie a működési engedélyt. Így előfordulhat, hogy egy intézmény úgy kezdi meg tevékenységét, hogy annak sem a személyi, sem a tárgyi, sem a szakmai feltételei nincsenek meg. A kormányrendelet 8. §-a szerint, amennyiben a működést engedélyező szerv engedély nélkül működő szociális intézményről szerez tudomást, felszólítja az intézmény fenntartóját, hogy 30 napon belül kérelmezze az intézmény engedélyezését. Ha az intézmény fenntartója a felszólításnak határidőben nem tesz eleget, az intézményt a működés engedélyezésére jogosult szerv bezáratja. Hasonlóképpen csak bezáratni lehet azt az otthont - bár erre nincs kifejezett jogszabályi rendelkezés -, amelyik a kérelem beadására való felszólítás után kér engedélyt, de az a feltételek hiányában nem adható ki. Az intézmény bezáratásakor a 11. §  (4) bekezdése értelmében a megyei, fővárosi főjegyzőnek kell ideiglenesen intézkednie az ellátás megszervezéséről. A megszűnésből eredő követelések és a kártérítési igények érvényesítésére az 1959. évi IV. törvény rendelkezései az irányadók. Egy intézmény bezárása azonban azon kívül, hogy esetleg megoldhatatlan feladat elé állítja az ellátási kötelezettséggel terhelt önkormányzat főjegyzőjét, az otthon gondozottainak alkotmányos emberi jogait is komolyan sértheti vagy veszélyeztetheti. Az, hogy a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendeletből hiányoznak az említett garanciális szabályok, az érintett gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogaival kapcsolatban okoz visszásságot, és sérti a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság elvét is.

A megvizsgált otthonok nemcsak az ellátott feladatokban, adottságaikban, hanem a feladatellátás módjában és színvonalában is jelentősen különböztek egymástól. Azt tapasztaltuk, hogy az esetenként alkotmányos emberi jogok sérelmét is okozó ápolás, gondozás és bánásmód a vezetők és a dolgozók helytelen szemléletéből adódott, ami egyértelműen a szakmai felkészültséggel hozható összefüggésbe. Ha összehasonlítjuk az Aranykereszt Ápoló Kórház és Otthon Hajdú utcai telephelyének és az ózdi Időskorúak Otthona Dózsa György utcai telephelyének működését, akkor megállapítható, hogy mindkét otthont korábbi munkásszállóból alakították ugyan ki, de az otthonokban folyó ápoló-gondozó tevékenység színvonala lényegesen eltér egymástól az utóbbi javára. A 2/1994. (I.30.) NM rendeletben megállapított ún. türelmi idő miatt érdemben nem értékelhettük az otthon dolgozóinak szakképzettségi arányát, mégis figyelemre méltó, hogy míg az Aranykereszt Ápoló Kórház és KHT szakdolgozóinak 60 százaléka rendelkezett az előírt szakképzettséggel, addig az ózdi Időskorúak Otthonában ez az arány 94 százalék volt. A vizsgálat tapasztalatai azt mutatják, hogy az alkotmányos emberi jogok hatékonyabb érvényesülése érdekében növelni kell a dolgozók körében a megfelelő szakképzettségűek arányát. A türelmi idő meghosszabbítása helyett  a munkáltatókat (például alkalmazási feltételek előírásával) és a dolgozókat (például eltérő javadalmazással) kell érdekeltté tenni a szakképzésben való részvételben. 

A vizsgálat az otthonok többségéről azt állapította meg, hogy szakmailag szinte teljesen elszigetelten látják el feladataikat. Hasonló intézményekkel inkább csak az önkormányzati otthonok vagy esetleg - egyéni kezdeményezés alapján - egy-egy nem állami fenntartású otthon vezetője tart kapcsolatot. A megyei módszertani otthonok tevékenységének hatása, illetőleg eredménye nem volt észlelhető, annak ellenére, hogy a képzésen kívül ez lehetne az a lehetőség, ami az önkormányzati és a nem állami (egyházi, alapítványi, egyesületi, magánvállalkozói) szféra közötti információ-áramlás és tapasztalatcsere útján javíthatná a feladatellátás színvonalát.

V. Ajánlások

A jelentésben foglalt megállapítások alapján a felügyeleti szerveknek, a fenntartóknak és az intézményeknek tett egyedi ajánlásokon kívül az idős otthonokban gondozott személyek alkotmányos emberi jogainak érvényesülése és védelme érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. §-ának (1) és 21. §-ának (1) bekezdéseiben, valamint a 25. §-ban biztosított jogkörömben a következő ajánlásokat teszem.

1. Kezdeményezem, hogy a szociális és családügyi miniszter vizsgálja felül a szociális intézmények működését szabályozó jogszabályokat abból a szempontból, hogy az azokban foglalt előírások mennyire alkalmasak az eltérő igényeket kielégítő, de jogszabályi minősítés szerint azonos típusú otthonok működésének szabályozására. A felülvizsgálat úgy történjen meg, hogy legkésőbb 1999. december 31-éig a szükséges módosítások is elkészüljenek.

2. Kezdeményezem, hogy a szociális és családügyi miniszter, valamint a pénzügyminiszter a költségvetés összeállításakor, valamint a céltámogatással preferálni kívánt feladatok meghatározásakor fordítson különös figyelmet az 1993. évi III. törvény 129. §-ában meghatározott feladat teljesítésére, miszerint céltámogatás keretében kell gondoskodni, többek között az idősek ápolását, gondozását nyújtó intézmények olyan mértékű férőhelybővítéséről, hogy az önkormányzatok eleget tudjanak tenni ellátási kötelezettségüknek. Kezdeményezem, hogy a kiemelkedően támogatandó célok körébe sorolják a már működő otthonok olyan mértékű felújítását és korszerűsítését is, amely a jogszabályban előírt feltételek teljesítéséhez szükséges.

3. Kezdeményezem, hogy a szociális és családügyi miniszter, valamint a pénzügyminiszter vizsgálja meg annak lehetőségét, az állam milyen formában és mennyiben képes támogatni a nem állami fenntartású otthonok olyan mértékű felújítását és korszerűsítését, amely a jogszabályban előírt feltételek teljesítéséhez szükséges.

4. Kezdeményezem, hogy a szociális és családügyi miniszter tegyen javaslatot, illetőleg készítse elő a 161/1996. (XI.7.) Kormányrendelet módosítását, illetőleg kiegészítését azokkal a garanciális szabályokkal, amelyek biztosítják, hogy egyetlen személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény se kezdhesse meg működését a személyi, tárgyi és szakmai feltételek hiányában.

5. Kezdeményezem, hogy a szociális és családügyi miniszter vizsgálja felül a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények dolgozóinak létszám-irányszámaira és szakképzettségére vonatkozó előírásokat. Az oktatási miniszterrel együttműködve dolgozza ki a szervezett továbbképzés rendszerét és szabályait akként, hogy ebben mind a munkáltató, mind a dolgozó érdekelt legyen.

6. Felkérem a közigazgatási hivatalok vezetőit, hogy a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények működési engedélyezése, valamint az előírt ellenőrzések során maradéktalanul követeljék meg a jogszabályi előírások betartását.

7. Felkérem a módszertani otthont fenntartó fővárosi és megyei önkormányzatokat, hogy az 1993. évi III. törvény 88. §-a (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott módszertani feladatokat az illetékességi területükön működő nem állami intézmények tekintetében is lássák el.

Budapest, 1998. november 25.

Gönczöl Katalin

Melléklet

A vizsgálatban alkalmazott jogszabályok

- kivonatos közlés -

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

1. § Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának (a továbbiakban: országgyűlési biztos) feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen [Alkotmány 32/B. § (1) bek.].

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
(2) Az országgyűlési biztos az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.

20. § (1) Ha az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat alapján arra a megállapításra jut, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság fennáll, annak orvoslására - az érintett szerv egyidejű tájékoztatása mellett - ajánlást tehet a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének. A felügyeleti szerv az ajánlás tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésről az ajánlás kézhezvételétől számított harminc napon belül értesíti az országgyűlési biztost.
(2) Ha a felügyeleti szerv az ajánlásban foglaltakkal nem értett egyet az erre vonatkozó közlés kézhezvételétől számított tizenöt napon belül az országgyűlési biztos tájékoztatja a felügyeleti szervet az ajánlás fenntartásáról, módosításáról vagy visszavonásáról.

21. § (1) Ha a rendelkezésre álló adatok szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az előidéző szerv saját hatáskörben meg tudja szüntetni, az országgyűlési biztos kezdeményezheti az érintett szerv vezetőjénél a visszásság orvoslását. Az ilyen kezdeményezés rövid úton (távbeszélőn, szóban stb.) is történhet, ez esetben a kezdeményezés időpontját, módját és lényegét az ügyiraton kell rögzíteni.
(2) Az érintett szerv a kezdeményezés tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésről a kezdeményezés kézhezvételétől számított harminc napon belül tájékoztatja az országgyűlési biztost.
(3) Ha a megkeresett szerv a kezdeményezéssel nem ért egyet a (2) bekezdésben megjelölt határidőn belül köteles azt véleményével ellátva felügyeleti szervéhez felterjeszteni. A felügyeleti szerv a felterjesztés kézhezvételétől számított harminc napon belül köteles állásfoglalásáról, illetőleg a megtett intézkedésről az országgyűlési biztost értesíteni.
(4) A felügyeleti szerv, illetve az országgyűlési biztos további eljárására egyebekben a 20. § (1)-(3) bekezdésében foglaltak megfelelően irányadóak azzal, hogy az országgyűlési biztos arról értesíti a felügyeleti szervet, hogy a kezdeményezést változatlan vagy módosított formában ajánlásként tartja-e fenn.

25. § Ha az országgyűlési biztos álláspontja szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára (hiányosságára) vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadására jogosult szervnél a jogszabály (állami irányítás egyéb jogi eszköze) módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását. A megkeresett szerv állásfoglalásáról, illetve esetleges intézkedéséről hatvan napon belül értesíti az országgyűlési biztost.

29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság:
a) az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv;
c) a fegyveres erők;
d) a rendőrség, a rendészeti szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálatok;
f) az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -;
g) a helyi önkormányzat;
h) a bíróságon kívüli jogvitát kötelező érvénnyel eldöntő szerv.

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

4. § (1) E törvény alkalmazásában
h) szociális intézmény: az e törvényben meghatározott személyes szociális gondoskodást nyújtó szervezet

17. § (1) Az e törvényben meghatározott feltételek hiányában vagy e törvény megsértésével nyújtott szociális ellátást meg kell szüntetni, az ellátást jogosulatlanul és rosszhiszeműen igénybevevőt pedig kötelezni kell
c) a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátás esetében az intézményi térítési díj teljes összegének megfizetésére [a továbbiakban: a)–c) pont alattiak együtt: megtérítés].
(2) Az (1) bekezdés szerinti megtérítést a Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 232. § (2) bekezdésében meghatározott kamattal megemelt összegben kell visszafizetni. Kamat csak a szociális ellátás jogosulatlan és rosszhiszemű igénybevétele és az erről való tudomásszerzés közötti időtartamra számítható fel.
(3) A szociális hatáskört gyakorló szerv a jogosulatlanul és rosszhiszeműen igénybe vett ellátás megtérítését az igénybevételről való tudomásszerzésétől számított három hónapon belül rendelheti el. Nem lehet a megtérítést elrendelni, ha az igénybevételtől, illetőleg folyamatos ellátás esetén az ellátás megszűnésétől egy év már eltelt.

18. § A jegyző a szociális ellátásra való jogosultság megállapítása, az ellátás biztosítása, fenntartása és megszüntetése céljából nyilvántartást vezet. A nyilvántartás tartalmazza
a) a jogosult természetes személyazonosító adatait;
b) a jogosult állampolgárságát, illetőleg bevándorolt vagy menekült jogállását;
c) a jogosult belföldi lakó-, illetőleg tartózkodási helyét;
d) a jogosult tartására köteles személy alapvető személyazonosító adatait;
e) a jogosultsági feltételekre és az azokban bekövetkezett változásokra vonatkozó adatokat;
f) a szociális ellátás megállapítására, megváltoztatására és megszüntetésére vonatkozó döntést;
g) a jogosultság és a térítési díj megállapításához szükséges jövedelmi adatokat;
h) a jogosult Társadalombiztosítási Azonosító Jelét (TAJ szám).

20. § A személyes szociális gondoskodásban részesülő személyről az ellátó szociális intézmény vezetője nyilvántartást vezet. A nyilvántartás tartalmazza
a) a 18. § a)–h) pontjaiban meghatározott adatokat;
b) az ellátás igénybevételének és megszűnésének időpontját;
c) a térítési díj fizetési kötelezettség teljesítésére, annak elmaradására és a követelés behajtására, valamint elévülésére vonatkozó adatokat.

56. § (1) A szociálisan rászorultak részére személyes gondoskodást nyújtó ellátást (a továbbiakban: személyes gondoskodás) az állam, valamint az önkormányzatok biztosítják.
(2) A személyes gondoskodás magában foglalja a szociális alap- és szakosított ellátásokat.

57. § (2) A személyes gondoskodás keretébe tartozó szakosított ellátást nyújtanak
b) az ápolást-gondozást nyújtó intézmények;

58. § (1) A helyi önkormányzatok, valamint az önkormányzatokkal szerződéses jogviszony alapján önkormányzati feladatokat ellátó természetes és jogi személyek a személyes gondoskodást az e törvényben, valamint külön jogszabályban a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekre meghatározott feltételek szerint biztosítják.
(2) Ha e törvény másként nem rendelkezik, az (1) bekezdésben foglaltak az irányadók a személyes gondoskodást nyújtó, normatív állami hozzájárulást igénybe vevő szociális vállalkozásokra és nem állami szervekre is (a továbbiakban: nem állami szervek).

58/A. § (1) Külön törvényben meghatározott normatív állami hozzájárulásra jogosult a személyes gondoskodást nyújtó közfeladatot ellátó
a) egyházi jogi személy,
b) társadalmi szervezet,
c) alapítvány,
d) közalapítvány,
e) közhasznú társaság,
f) egyéni vagy társas vállalkozás.
(2) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények normatív állami hozzájárulását kormányrendeletben meghatározottak szerint kell igényelni és folyósítani. A folyósítás feltétele, hogy az intézmény működési feltétele és szolgáltatása, valamint intézményi térítési díja megfelel a jogszabályi előírásoknak.

66. § Ha az életkoruk, egészségi állapotuk, valamint szociális helyzetük miatt a rászorult személyekről az alapellátás keretében nem lehet gondoskodni, a rászorultakat állapotuknak és helyzetüknek megfelelő szakosított ellátási formában kell gondozni.

67. § (1) Az önmaguk ellátására nem vagy csak folyamatos segítséggel képes személyek napi legalább háromszori étkeztetéséről, ruházattal, illetve textíliával való ellátásáról, mentális gondozásáról, valamint egészségügyi ellátásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) az ápolást, gondozást nyújtó intézményben kell gondoskodni.
(2) Ápolást, gondozást nyújtó intézmény különösen az idősek otthona, a pszichiátriai betegek otthona és a fogyatékosok otthona.

68. § (1) Az idősek otthonában elsősorban azoknak a nyugdíjkorhatárt betöltött személyeknek (a továbbiakban: időskorúak) ápolását, gondozását végzik, akiknek egészségi állapota rendszeres gyógyintézeti kezelést nem igényel.
(2) Az idősek otthonába az a 18. életévét betöltött személy is felvehető, aki betegsége miatt nem tud önmagáról gondoskodni.
(3) Ha az (1) és (2) bekezdésben említett személy pszichiátriai vagy szenvedélybetegségben szenved, ellátásáról más intézmény keretében kell elkülönítetten gondoskodni.

86. § A települési önkormányzat, a fővárosban a fővárosi kerületi önkormányzat a személyes gondoskodás keretében köteles gondoskodni
b) az alapellátás keretében nem gondozható rászorultak szakosított ellátáshoz való hozzájutásáról.

87. § Az a települési önkormányzat, amelyiknek területén
a) kétezernél több állandó lakos él, idősek nappali ellátását nyújtó intézményi szolgáltatást;
b) tízezernél több állandó lakos él, az a) pontban foglalt ellátást, valamint az idősek átmeneti elhelyezését szolgáló intézményt;
c) húszezernél több állandó lakos él, a b) pontban foglalt ellátást, valamint nappali ellátást nyújtó intézményi formákat;
d) harmincezernél több állandó lakos él, a c) pontban foglalt ellátást, valamint átmeneti elhelyezési formákat köteles biztosítani.

88. § (1) A megyei és a fővárosi önkormányzat (a továbbiakban: megyei önkormányzat) gondoskodik
a) azoknak a szakosított ellátásoknak a megszervezéséről, amelyek biztosítására e törvény alapján a települési önkormányzat nem köteles;
b) a szakosított szociális szolgáltatások területi összehangolásáról;
c) a módszertani feladatok ellátásáról, ennek keretében megbíz valamely ápolást, gondozást nyújtó vagy rehabilitációs intézményt e feladatok ellátásával.

89. § (1) A 87. §-ban meghatározott önkormányzatok ellátási kötelezettsége a település lakosságára, valamint a településen életvitelszerűen tartózkodó hajléktalanokra terjed ki, kivéve, ha az intézményt intézményfenntartó társulás keretében más önkormányzattal közösen tartják fenn, vagy az intézménnyel nem rendelkező önkormányzattal kötött szerződésben a fenntartó az ellátást más önkormányzat lakosaira kiterjedően is vállalta.
(2) Ha az (1) bekezdésben foglaltak szerint az intézmény ellátási területe a fenntartó önkormányzat illetékességi területét meghaladja, az intézmény keretében nyújtott szolgáltatásokat – eltérő megállapodás hiányában – valamennyi beutalt részére azonos feltételekkel kell biztosítani.
(3) A (2) bekezdést kell alkalmazni az intézményi ellátás megszüntetése esetén is.

90. § (1) A megyei önkormányzat által fenntartott szakosított ellátást nyújtó szociális intézmények ellátási területe az egész megyére kiterjed. Az intézménnyel nem rendelkező önkormányzat megállapodhat a megyei önkormányzattal abban, hogy a települése lakosainak ellátását az általa meghatározott intézményben biztosítsák.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezései irányadók akkor is, ha az intézmény székhelye szerinti települési önkormányzat a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 69. §-ának (2) bekezdése alapján önként vállalt önkormányzati feladatkörébe vonta az intézmény fejlesztését és irányítását. Ilyen esetben a megállapodást a települési önkormányzatok kötik meg.
(3) Az intézményt fenntartó önkormányzat az intézménnyel nem rendelkező önkormányzat kérésére az ellátást nem tagadhatja meg, ha e törvény hatálybalépésekor vagy külön megállapodásuk alapján az ellátást már biztosította.
(4) Az intézmények ellátási területének meghatározásánál tekintettel kell lenni arra is, hogy az intézmény és az intézményben ellátottak lakóhelye közötti távolság lehetőleg ne haladja meg a 100 km-t.

91. § (1) A személyes gondoskodás biztosítására kötelezettek feladataikat maguk, vagy az e törvényben foglaltak szerint más szervekkel, személyekkel történt szerződéskötés útján is elláthatják.

93. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások igénybevétele önkéntes, az az ellátást igénylő kérelmére történik. Ha az ellátást igénylő cselekvőképtelen, a kérelmet törvényes képviselője terjeszti elő. A korlátozottan cselekvőképes személy kérelmét törvényes képviselőjének beleegyezésével terjesztheti elő. Ha közöttük a kérelem kérdésében vita van, arról a gyámhatóság dönt.
(2) Ha az önkormányzat rendelete eltérően nem rendelkezik, az ellátás iránti kérelmet
a) a kérelmező a lakóhelye szerint illetékes települési önkormányzat által fenntartott nem bentlakásos intézmény esetében az intézmény vezetőjénél;
b) az a) pontban nem szereplő intézmény esetén a kérelmező a lakóhelye szerinti települési önkormányzat polgármesteri hivatalánál
kell benyújtani.

94. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátás igénybevételét
a) a lakóhely szerint illetékes települési önkormányzat képviselő-testületének (a továbbiakban: beutaló szerv) határozata;
b) a bíróság ideiglenes intézkedést tartalmazó végzése;
c) a bírói ítélet [a továbbiakban a)–c) pont alattiak együtt: beutaló határozat]; illetőleg
d) az önkormányzat rendeletében meghatározott körben az intézményvezető intézkedése
alapozza meg.
(2) A személyes gondoskodást nyújtó, normatív állami hozzájárulást igénybe vevő nem állami szervek az (1) bekezdésben, valamint a 93. § (2) bekezdésében foglaltakat nem kötelesek alkalmazni. Ha a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátás igénybevételét nem beutaló határozat alapozza meg, az ellátás igénybevételéről, valamint az intézményi jogviszony megszűnésének feltételeiről a kérelmező és a nem állami szerv megállapodást köt.
(3) Ha az intézményvezető az ellátás igénybevételéről nem intézkedik, a kérelmet haladéktalanul megküldi az önkormányzat rendeletében meghatározott szervnek.
(4) Ha az ellátás igénybevételét beutaló határozat alapozza meg, a határozat egy példányának megküldésével az ellátást nyújtó intézmény vezetőjét is értesíteni kell. Az intézményvezető a kérelmet, illetve a beutaló határozatot nyilvántartásba veszi és a beérkezés sorrendjében gondoskodik a jogosultak elhelyezéséről.
(5) Az intézmény vezetője a beutalt azonnali elhelyezéséről gondoskodik, ha a beutalt helyzete a soron kívüli elhelyezést indokolja. A soron kívüli elhelyezésre vonatkozó igényt a beutaló határozatban fel kell tüntetni.

95. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátás feltételeiről a kérelem benyújtásakor a kérelmezőt tájékoztatni kell. Az ellátás megkezdésének legkorábbi időpontjáról az intézmény vezetője a jogosultat, illetve hozzátartozóját értesíti.
(2) A 66–74. §-ok szerinti személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátás (a továbbiakban: bentlakásos intézmény) esetén az (1) bekezdés szerinti értesítés, illetőleg tájékoztatás tartalmazza
a) az igénybevétel megkezdésére fenntartott legalább nyolcnapos határidőt, továbbá az annak elmulasztása esetén követendő eljárást;
b) az intézménybe való felvételre, az intézményi jogviszony létesítéséhez szükséges okiratokra, személyes használati tárgyakra, hozzátartozói nyilatkozatokra, a személyes megjelenésre vonatkozó szabályokat és más, jogszabályban meghatározott feltételeket.(3) Ha a jogosult a bentlakásos intézménybe az igénybevételre biztosított időtartamon belül nem költözik be, és ennek okáról az intézmény vezetőjét nem értesíti, az intézmény vezetője megkeresi a jogosult lakóhelye (tartózkodási helye) szerint illetékes jegyzőt.
(4) A jegyző a (3) bekezdés szerinti megkeresésre tájékoztatást ad
a) a jogosult tartózkodási helyéről;
b) a beköltözés elmaradásának indokairól;
c) az intézményi ellátás igénybevételének várható időpontjáról.
(5) Ha a jegyző tájékoztatása szerint a jogosult az intézményi ellátást neki fel nem róható okból nem tudta megkezdeni, az intézményvezető az akadályoztatásra okot adó körülmény megszűnését követő 30 napon belül lehetőség szerint gondoskodik az érintett elhelyezéséről. Egyéb esetben kezdeményezi a beutalás megszüntetését.

96. § (1) Az intézménybe való felvételkor az intézmény tájékoztatást ad a jogosult és hozzátartozója számára
a) az intézményben biztosított ellátás tartalmáról és feltételeiről;
b) az intézmény által vezetett nyilvántartásokról;
c) a bentlakásos és átmeneti intézményi elhelyezéskor a jogosult és hozzátartozói közötti kapcsolattartás, különösen a látogatás, a távozás és a visszatérés rendjéről;
d) panaszjoguk gyakorlásának módjáról;
e) az intézményi jogviszony megszűnésének eseteiről;
f) az intézmény házirendjéről;
g) a fizetendő térítési díjról, teljesítési feltételeiről, továbbá a mulasztás következményeiről;
h) a jogosult jogait és érdekeit képviselő társadalmi szervezetekről.
(2) Az (1) bekezdés c) pontjában meghatározott eltávozást az intézmény vezetője engedélyezi, annak részletes szabályait a házirend tartalmazza. A jogosult eltávozása csak akkor tagadható meg, ha a jogosult kezelőorvosának szakvéleménye – a jogosult önmagát vagy másokat veszélyeztető egészségi állapota miatt – az eltávozást nem javasolja.
(3) A jogosult és hozzátartozója az intézménybe való felvételkor köteles
a) nyilatkozni az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatásban foglaltak tudomásulvételéről, tiszteletben tartásáról;
b) adatokat szolgáltatni az intézményben e törvény alapján vezetett nyilvántartásokhoz;
c) nyilatkozni arról, hogy a szociális ellátásra való jogosultság feltételeit és a jogosult, továbbá a közeli hozzátartozója személyazonosító adataiban beállott változásokat haladéktalanul közli az intézmény vezetőjével.

97. § Ha az intézmény házirendjét a fenntartó jóváhagyta, azt az intézményben jól látható helyen ki kell függeszteni, és gondoskodni kell arról, hogy az a jogosultak, a hozzátartozóik és az intézmény dolgozói számára folyamatosan hozzáférhető legyen.

98. § (1) A jogosult és hozzátartozója, valamint a jogosult jogait és érdekeit képviselő társadalmi szervezet a házirendben foglaltak szerint panasszal élhet az intézmény vezetőjénél vagy az érdekképviseleti fórumnál (a továbbiakban: panasz kivizsgálására jogosult)
a) az intézményi jogviszony megsértése, különösen személyiségi jogainak, kapcsolattartásának sérelme, továbbá az intézmény dolgozóinak szakmai, titoktartási és vagyonvédelmi kötelezettségei megszegése esetén, vagy
b) az ellátás körülményeit érintő kifogások orvoslása érdekében.
(2) A panasz kivizsgálására jogosult köteles 15 napon belül írásban értesíteni a panasztevőt az elé terjesztett panasz kivizsgálásának eredményéről. A szükséges intézkedések egyidejű megtételével felhívja a figyelmet a sérelem orvoslásának esetleges más módjaira is.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott személyek és szervek panaszukkal az intézmény fenntartójához fordulhatnak, ha a panasz kivizsgálására jogosult
a) határidőben nem intézkedik,
b) intézkedésével nem értenek egyet.

99. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény fenntartója köteles meghatározni az intézményi jogviszonyban állók és az ellátásra jogosultak érdekvédelmét szolgáló fórum (a továbbiakban: érdekképviseleti fórum) megalakításának és tevékenységének szabályait.
(2) Választás alapján az érdekképviseleti fórum tagjai
a) az intézményben ellátásban részesítettek, illetőleg hozzátartozóik képviselői;
b) az intézmény dolgozóinak képviselői;
c) az intézményt fenntartó helyi önkormányzat, illetve szervezet képviselői.
(3) A (2) bekezdés a) pontjában meghatározott tagok száma nem lehet kevesebb a b)–c) pont szerinti tagok összlétszámánál.
(4) Az érdekképviseleti fórum dönt az elé terjesztett intézményi panaszokról, továbbá intézkedéseket kezdeményezhet a beutaló, a fenntartó helyi önkormányzatnál, az intézmény ellenőrzését ellátó hatóságnál, illetőleg más, hatáskörrel rendelkező szervnél.
(5) Az érdekképviseleti fórum működésének részletes szabályait a házirend tartalmazza.

100. § (1) Az intézményi jogviszony megszűnik
a) az intézmény jogutód nélküli megszűnésével;
c) a jogosultnak, illetve hozzátartozójának a jogviszony megszüntetésére vonatkozó bejelentését követő, a házirendben meghatározott idő elteltével;
d) a jogosult halálával.
(2) Az intézményi jogviszonyt
a) a jogosult lakóhelye szerint illetékes települési önkormányzat képviselő-testülete megszünteti, ha az intézményi elhelyezés feltételei már nem állnak fenn, vagy a jogosultat másik intézménybe kell elhelyezni;
b) az intézményt fenntartó önkormányzat képviselő-testülete megszüntetheti, ha a jogosult a házirendet súlyosan megsérti.

101. § (1) Az intézmény vezetője az ellátás megszüntetéséről írásban értesíti a jogosultat, illetve törvényes képviselőjét
a) a 100. § (1) bekezdésének a) pontjában foglalt esetben; valamint akkor,
b) ha az ellátás biztosítása saját intézkedésén alapult.
(2) A 100. § (1) bekezdésének a) pontjában szabályozott esetben a fenntartó másik intézményi elhelyezésről gondoskodik, ha a jogosult csak intézményi keretek között gondozható. Ilyen esetben a jogosultat az állapotának megfelelő intézménybe kell elhelyezni.
(3) Az (1) bekezdés b) pontjában szabályozott esetben az intézmény vezetője az ellátást nem szüntetheti meg, ha azzal a jogosult vagy törvényes képviselője nem ért egyet, feltéve, hogy az értesítés kézhezvételétől számított nyolc napon belül az intézmény fenntartójához fordult. Ilyen esetben az ellátást a fenntartó döntéséig változatlan feltételek mellett kell biztosítani.

103. § Az intézményi jogviszony megszűnése esetén az intézmény vezetője értesíti a jogosultat, illetve törvényes képviselőjét
a) a személyes használati tárgyak és a megőrzésre átvett értékek, vagyontárgyak elvitelének határidejéről, rendjéről és feltételeiről;
b) az esedékes, illetve hátralékos térítési díj befizetési kötelezettségéről;
c) az intézménnyel, illetve a jogosulttal szembeni követelésről, kárigényről, azok esetleges előterjesztési és rendezési módjáról.

104. § Ha a jogosult korlátozottan cselekvőképes vagy cselekvőképtelen, a 95–100. §-ban szabályozott, jogi következményekkel járó cselekmények és jognyilatkozatok tekintetében a hozzátartozóra vonatkozó rendelkezéseket a törvényes képviselőre kell alkalmazni.

105. § (1) A bentlakásos szociális intézményekbe történő beutaló határozatnak tartalmaznia kell, hogy a beutalás határozott vagy határozatlan időre szól.
(2) A jogosult kérelmére, legfeljebb hat hónapi időtartamig ideiglenesen is beutalható. Ideiglenes beutalás esetén a jogosultnak a fennálló lakásbérleti jogviszonya nem szüntethető meg.
(3) A bentlakásos intézmény köteles a jogosultak értékeinek és vagyontárgyainak megőrzéséről gondoskodni.
(4) Az érték- és vagyonmegőrzés módjáról, az abból kizárt tárgyakról a házirendben kell rendelkezni.

106. § A bentlakásos szociális intézmény vezetője köteles értesíteni, illetve tájékoztatni a jogosultat és az általa megjelölt hozzátartozóját
a) a jogosult állapotáról, annak lényeges változásáról;
b) az egészségügyi intézménybe való beutalásáról;
c) az ellátás biztosításában felmerült akadályoztatásról, az ellátás ideiglenes szüneteltetéséről;
d) az áthelyezés kezdeményezéséről, illetőleg kérelmezéséről;
e) a díjfizetési hátralék következményeiről, valamint a behajtás érdekében kezdeményezett intézkedéséről.

107. § Az intézmény vezetője köteles gondoskodni
a) a jogosult és hozzátartozói közötti személyes kapcsolattartás kulturált és zavartalan körülményeiről, az intézményben megfelelő helyiség biztosításával;
b) az intézményi dolgozók foglalkozásbeli titoktartási kötelezettségének érvényesítéséről és a jogosult személyiségi jogainak tiszteletben tartásáról.

108. § (1) Ha a bentlakásos szociális intézményi elhelyezés határozott időre szól, annak lejárta előtt a beutaló szerv megvizsgálja, hogy a beutalás feltételei továbbra is fennállnak-e. Ennek eldöntéséhez a beutalt kezelő orvosának szakvéleményét is ki kell kérni.
(2) Ha a beutalás feltételei nem állnak fenn, a beutaló szerv az elhelyezést megszünteti, és erről a beutaltat, valamint a tartására, gondozására kötelezetteket, továbbá az elhelyező intézmény vezetőjét értesíti.
(3) Ha a beutalás időtartama eltelt, azonban a beutalt állapota miatt családi környezetébe nem térhet vissza, a beutaló szerv az elhelyezést további egy évvel meghosszabbíthatja, vagy a jogosultat más, az állapotának megfelelő intézménybe helyezi át.

109. § (1) Ha a beutalás határozatlan idejű vagy határozott időre szólt ugyan, de az abban foglalt időtartam még nem telt el, a más intézménybe történő áthelyezést a jogosult, törvényes képviselője, valamint az intézmény vezetője kezdeményezheti a beutaló szervnél. Az áthelyezést a beutaló szerv is kezdeményezheti.
(2) A beutaló szerv és az intézmény vezetője az áthelyezést akkor kezdeményezheti, ha a jogosult
a) egészségi állapotának megváltozása miatt indokolt, vagy nem egészségi állapotának megfelelő intézménybe került elhelyezésre;
b) az adott intézményben állapotára tekintettel tovább nem rehabilitálható,
c) a házirendet többször, súlyosan megsérti, és emiatt az érdekképviseleti fórum a jogosult áthelyezését javasolja.
(3) Az áthelyezésről a beutaló szerv határozattal dönt.
(4) A (2) bekezdés a)–b) pontjában meghatározott esetekben a jogosult kezelőorvosának javaslatát, valamint a jogosult, illetve törvényes képviselőjének egyetértő nyilatkozatát is be kell szerezni. Ha a jogosult, illetve törvényes képviselője az egyetértő nyilatkozatot nem adja meg, az intézményi elhelyezést a beutaló szerv megszüntetheti.
(5) Az (1)–(4) bekezdésben foglaltak az irányadók akkor is, ha a jogosultat egy intézményen belül másik szakosított ellátási formában kell gondozni.

110. § (1) A határozatlan időre szóló beutalás esetén meg kell szüntetni az intézményi ellátást, ha
a) a beutalt egészségi állapota és megváltozott szociális helyzete miatt további intézményi ellátás nem szükséges;
b) a beutalt képzésre, munkavégzésre, foglalkoztatásra alkalmatlan és ellátása intézményen kívül is biztosított;
(2) Az intézményi ellátás megszüntetéséről az (1) bekezdés a)–b) pontjában foglalt esetben a beutaló szerv dönt. A meghozott döntésről a beutaltat, az intézményt, valamint az intézményt fenntartó önkormányzatot is értesíteni kell.

114. § (1) Ha e törvény másként nem rendelkezik, a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokért térítési díjat kell fizetni.
(2) A térítési díjat az e törvényben meghatározottak szerint
a) az ellátást igénybe vevő jogosult;
b) a szülői felügyeleti joggal rendelkező törvényes képviselő;
c) a jogosult tartására, gondozására köteles és képes személy [az a)-c) pont alattiak a továbbiakban: kötelezett]
köteles megfizetni.
(3) Az e törvényben foglalt kivételekkel a fenntartó ingyenes ellátásban részesíti azt a jogosultat, aki
a) jövedelemmel nem rendelkezik;
b) bentlakásos intézményben él, jövedelemmel nem rendelkezik, és akinek a térítési díj alapjául szolgáló készpénz vagy ingatlan vagyona, valamint tartásra, gondozásra köteles és képes hozzátartozója nincs.

115. § (1) A személyes gondoskodás körébe tartozó szociális ellátások térítési díját (a továbbiakban: intézményi térítési díj) az intézményt fenntartó szerv évente kétszer állapíthatja meg.
(2) A kötelezett által a 116. §, valamint a 117. § (1)-(2) bekezdés alapján fizetendő térítési díj összegéről (a továbbiakban: személyi térítési díj) - a 117. § (3) bekezdésében foglalt kivétellel - az intézmény vezetője az ellátás igénybevétele után, de legkésőbb az igénybevételtől számított 30 napon belül írásban értesíti a térítési díj fizetésére kötelezettet. A személyi térítési díj nem haladhatja meg az intézményi térítési díj összegét.
(3) A személyi térítési díj összege - önkormányzati intézmény esetén - a fenntartó rendeletében foglaltak szerint csökkenthető, illetve elengedhető, ha a kötelezett jövedelmi és vagyoni viszonyai ezt indokolttá teszik.
(5) A személyi térítési díj összege évente két alkalommal vizsgálható felül és változtatható meg, kivéve, ha a kötelezett jövedelme
a) olyan mértékben csökken, hogy az e törvényben meghatározott térítési díj fizetési kötelezettségének nem tud eleget tenni;
b) az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 25%-át meghaladó mértékben növekedett.
(6) A térítési díj felülvizsgálata során megállapított új személyi térítési díj megfizetésének időpontjáról a fenntartó rendelkezik, azzal a feltétellel, hogy az új térítési díj megfizetésére a jogosult nem kötelezhető a felülvizsgálatot megelőző időszakra.
(7) A személyi térítési díj felülvizsgálata során a (4) bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell.

117. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szakosított ellátások intézményi térítési díjának alapja
b) átmeneti vagy tartós bentlakásos intézmény esetén az egy ellátottra jutó önköltség napi összege.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézményi ellátásért fizetendő személyi térítési díj nem haladhatja meg a jogosult havi jövedelmének
c) 80%-át a tartós elhelyezést
nyújtó intézmények esetén.
(3) Ha az intézményi térítési díjat a (2) bekezdés c) pontjában meghatározott intézményi elhelyezés esetén az ellátásban részesülő a havi jövedelméből nem tudja megfizetni, a fenntartó a személyi térítési díjat határozattal az alábbiak figyelembevételével állapítja meg:
a) az ellátásban részesülő havi jövedelme,
b) az ellátásban részesülő jelentős készpénz vagy ingatlan vagyona, ezek hiányában
c) a tartásra köteles és képes személy havi jövedelme.
(4) Az a készpénz vagy ingatlan vagyon tekinthető jelentősnek, amelynek összege, illetve forgalmi értéke az intézményi térítési díj egy évi összegét a jogosult elhelyezésekor vagy a térítési díj felülvizsgálatakor, illetve a lekötött készpénzvagyon és a jelzálogjog értékének módosításakor meghaladja.

117/A. § (1) A bentlakásos intézményekben a jövedelemmel nem rendelkező 16 év fölötti ellátottak részére személyes szükségleteik fedezésére az intézmény költőpénzt biztosít. Költőpénzt kell biztosítani annak az ellátottnak is, aki helyett a térítési díjat jövedelem hiányában kizárólag a tartásra köteles és képes személy fizeti, illetve a térítési díjat ingatlan vagyona terhére állapították meg. Ha az ingatlan vagyonnal rendelkező ellátottnak költőpénzt állapítanak meg, a költőpénz terhelését a térítési díjra vonatkozó szabályok szerint kell elrendelni. A költőpénz havi összege nem lehet kevesebb a tárgyév január 1-jén érvényes öregségi nyugdíj legkisebb összegének 20%-ánál. Legalább a költőpénz összegére kell kiegészíteni az ellátottnak ezt az összeget el nem érő jövedelmét.
(2) A bentlakásos intézményben az ellátott által fizetendő térítési díjat úgy kell megállapítani, hogy részére legalább az (1) bekezdés szerinti költőpénz visszamaradjon.

117/B. § (1) A népjóléti miniszter által rendeletben meghatározott, az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat biztosító tartós bentlakásos intézményben a személyi térítési díj mellett az intézményi elhelyezéskor egyszeri hozzájárulás vagy személyi térítési díj pótlék is kérhető. Az egyszeri hozzájárulás összege az éves intézményi térítési díj tízszeresét, a személyi térítési díj pótlék a havi intézményi térítési díj kétszeresét nem haladhatja meg. Ha a gondozás tíz éven belül - a haláleset kivételével - megszűnik, az egyszeri hozzájárulásnak a fennmaradó évekre jutó időarányos részét vissza kell fizetni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti egyszeri hozzájárulás összegének legalább tíz százalékát a fenntartó elkülönítetten kezeli, az (1) bekezdésben meghatározott visszafizetési kötelezettség teljesíthetősége érdekében.

118. § (1) A személyi térítési díj fizetésére köteles ingatlan tulajdonjogával rendelkező jogosult esetén a térítési díjat és az intézmény által biztosított költőpénzt jelzálogjog biztosítja.
(2) A jelzálogjog tényét a térítési díjat megállapító határozat tartalmazza. A jelzálogjog tényéről az ingatlan fekvése szerint illetékes földhivatalt a határozat egy példányának megküldésével tájékoztatni kell. A földhivatal a jelzálogjogot az intézményt fenntartó javára az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzi.

119. § A személyi térítési díjat
a) a kiskorú és a gondnokság alatt álló jogosult esetén a törvényes képviselő;
b) a gondnokság alatt nem álló, magasabb összegű családi pótlékban részesülő jogosult esetén a családi pótlékra vagy a családi pótlék felvételére jogosult;
c) az a)-b) pontban nem szabályozott esetekben a térítési díj fizetésére kötelezett jogosult vagy tartására köteles és képes személy
fizeti meg az intézménynek.

120. § Az e törvényben meghatározott személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátást a helyi önkormányzat az Ötv. 81. § (1) bekezdése szerint, valamint az állami szerv szociális szolgáltatást végző egyesülettel, alapítvánnyal, egyházi jogi személlyel, ezek intézményeivel, egyéni vagy társas vállalkozóval (a továbbiakban: szolgáltatást végző) kötött szerződés (a továbbiakban: ellátási szerződés) útján is biztosíthatja.

121. § (1) Az ellátási szerződést írásban kell megkötni.
(2) Az ellátási szerződésnek tartalmaznia kell
a) a szolgáltatást végző jogállása szerinti bírósági bejegyzés, illetve a szociális tevékenységet végző egyéni és társas vállalkozó tevékenységére külön jogszabály szerint vonatkozó hatósági engedély adatait;
b) a szociális ellátás formáját, az ellátásban részesítendők körét, számát;
c) a szolgáltatást végző nyilatkozatát a szerződésben meghatározott szociális szolgáltatásra vonatkozó külön jogszabályok és szakmai követelmények, nyilvántartási kötelezettségek ismeretére és betartására;
d) a szolgáltatásért fizetendő díj mértékére és átutalására vonatkozó kikötéseket;
e) szerződésszegés esetén a szolgáltatás folyamatos biztosítására, valamint a kártérítés mértékére vonatkozó kikötést;
f) a szerződés felmondásának hónapokban meghatározott idejét.

122. § A helyi önkormányzat képviselő-testülete az ellátási szerződés megkötését, a szerződés módosítását, illetve megszüntetését nem ruházhatja át.

127. § A szociális intézményi normatívák tartalmazzák a személyes gondoskodás körébe tartozó szakosított ellátások működési költségeihez történő állami hozzájárulást.

128. § Kötött felhasználású állami támogatásként a helyi önkormányzatok
a) céltámogatást;
b) központosított előirányzatot;
c) szociális szakmai programokhoz nyújtott támogatást
kaphatnak.

129. § Céltámogatás keretében kell gondoskodni az idősek és fogyatékosok ápolását, gondozását nyújtó intézmények, valamint a pszichiátriai betegek, illetve a fogyatékosok rehabilitációs intézményeinek olyan mértékű férőhelybővítéséről, hogy az önkormányzatok eleget tudjanak tenni az ellátási kötelezettségüknek.

134. § Az e törvényben meghatározott személyes gondoskodás keretébe tartozó kötelező ellátási formák feltételeinek megteremtéséről fokozatosan, de legkésőbb 1999. december 31. napjáig kell gondoskodni.

29/1993. (II. 17.) Kormányrendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások térítési díjáról

1. § (1) A rendeletet a helyi önkormányzatok, illetve a Népjóléti Minisztérium által fenntartott személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményi ellátásokért (a továbbiakban: intézményi ellátás) fizetendő térítési díjak megállapítására kell alkalmazni. E rendeletben foglaltakat kell alkalmazni akkor is, ha nem állami szerv a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások biztosítását az önkormányzattól az Szt. VI. fejezetében meghatározottak szerint ellátási szerződésben átvállalja, vagy normatív állami támogatást vesz igénybe.

2. § (1) A térítési díj fizetésére kötelezettet a szociális intézményi ellátásért az intézményi térítési díj összegével azonos térítési díj megfizetésére kell kötelezni az Szt.-ben, e rendeletben és a helyi önkormányzatok rendeletében foglaltak szerint.
(2) Az ellátást igénybe vevő jogosult, a szülői felügyeleti joggal rendelkező törvényes képviselő, valamint a jogosult tartására, gondozására köteles és képes személy (a továbbiakban: kötelezett) az ellátásért – annak kezdetétől – térítési díjat (a továbbiakban: személyi térítési díj) fizet, amelyet a kötelezett jövedelmi viszonyai, valamint az intézményi térítési díj figyelembevételével kell megállapítani.
(3) Ha az ellátásra jogosult tartási vagy öröklési szerződést kötött, a térítési díj fizetésére a tartást és gondozást szerződésben vállaló a kötelezett. Ilyen esetben a személyi térítési díj az intézményi térítési díjjal azonos összegű.
(4) Ha a családi pótlékot az intézmény vezetőjének folyósítják, akkor a családi pótlékra jutó személyi térítési díjat az intézményvezető fizeti be.
(5) Legfeljebb a szolgáltatás önköltségét meg nem haladó mértékű térítés kérhető
a) a külön jogszabály szerint alapfeladatot meghaladó, az intézmény által szervezett programokért, szolgáltatásokért;
b) az intézményi jogviszonyban nem álló személyek által igénybe vett egyes intézményi szolgáltatásokért.

3. § (1) Az Szt. 115. § (1) bekezdésében szabályozott intézményi térítési díjat
a) helyi önkormányzati intézmény esetén a képviselőtestület,
b) a Népjóléti Minisztérium fenntartásában működő intézmények esetében a népjóléti miniszter (a továbbiakban: miniszter),
c) nem állami szerv által fenntartott intézmény esetén a tulajdonos,
mint az intézményt fenntartó [a továbbiakban a)–c) pont alattiak együtt: fenntartó] állapítja meg.
(3) Az intézményi térítési díjat konkrét összegben, forintra kerekítve kell megállapítani.
(5) Az intézményi térítési díjat – a házi segítségnyújtás kivételével – ellátási napra vetítve kell megállapítani.

5. § (1) Ha a személyi térítési díj az intézményi elhelyezést követő 30 napon belül nem állapítható meg, a térítési díj megállapítására jogosult térítésidíj-előleg fizetését kérheti.
(2) A személyi térítési díj megállapításakor intézkedni kell arról, hogy az (1) bekezdés szerinti előleg, illetve az előleg fizetésének időszakára jutó személyi térítési díj közötti különbözet kiegyenlítése megtörténjen.
(3) Ha az önkormányzat rendelete eltérően nem rendelkezik, a személyi térítési díjat
a) az átmeneti elhelyezést nyújtó intézményeknél legfeljebb egy hónapi időtartamra előre;
b) az a) pont alá nem tartozó személyes gondoskodási formáknál havonta utólag kell megfizetni.

6. § Ha az ellátást a jogosult a hónap nem mindegyik napján veszi igénybe, akkor – a házi segítségnyújtás kivételével – a személyi térítési díj megállapításánál figyelembe vehető havi jövedelmet naptári napra kell átszámolni, úgy, hogy a rendszeres havi jövedelem összegét harminccal kell osztani. Ebben az esetben az ellátásért fizetendő napi személyi térítési díj a napi jövedelemnek az Szt. 116. § (2) bekezdésében és a 117. § (2) bekezdésében meghatározott mértékét nem haladhatja meg.

7. § (1) Ha a személyi térítési díj megállapítására, felülvizsgálatára nem az intézmény vezetője jogosult, a megállapításhoz, felülvizsgálathoz szükséges iratokat az intézmény vezetője – az ellátás igénybevételétől, illetőleg a felülvizsgálat kezdetétől számított 15 napon belül – megküldi az arra jogosult szervnek.
(2) A nem állami szerv által fenntartott intézményben lakó személyi térítési díját – ha az ellátási szerződés eltérően nem rendelkezik – a fenntartó állapítja meg és vizsgálja felül.

16. § (1) Az átmeneti és tartós bentlakásos intézményekbe történő beutalás esetén a beutaló határozathoz mellékelni kell a 32/1993. (II. 17.) Korm. rendelet 3. számú melléklete szerinti adatlapot.
(2) Ha a térítési díj megállapításához szükséges adatokat a beutaló szerv hiányosan vagy pontatlanul közli, valamint ha ezen adatokban a beutalás és az intézményi elhelyezés közötti időtartam alatt változás következett be, a térítési díj megállapítására jogosult az adatok kiegészítését, illetve pontosítását kérheti a beutaló települési önkormányzat jegyzőjétől.
(3) Az (1) bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni, ha az ellátásra jogosult életét, testi épségét veszélyeztető körülmény azonnali elhelyezést indokol. Ilyen esetben az (1) bekezdésben szereplő adatlapot az elhelyezéstől számított 30 napon belül kell az intézmény vezetőjének megküldeni.
(4) Nem kell a térítési díj megállapításához szükséges adatokat az adatlapon kitölteni akkor, ha az elhelyezést igénylő vagy más személy az elhelyezés iránti kérelemmel egyidejűleg nyilatkozik arról, hogy szerződésben vállal kötelezettséget az intézményi térítési díj teljes összegének megfizetésére. E szabályokat értelemszerűen kell alkalmazni a térítési díjak felülvizsgálata során is.

17. § (1) A tartós bentlakásos intézmények esetén a készpénzvagyonnak a térítési díj fedezetéül leköthető részét a 2. számú mellékletben foglalt iránytáblázat szerint a térítési díjat megállapító határozatban úgy kell meghatározni, hogy a készpénzvagyonnak az intézményi térítési díj egyévi összegét figyelmen kívül kell hagyni. A térítési díj fedezetéül szolgáló összeget külön betétkönyvben kell elhelyezni, amelyet – a gondnokság alatt álló személyek kivételével – az ellátást nyújtó intézmény kezelésébe kell adni. A gondnokság alatt álló személyek esetében a fedezetül szolgáló összeget gyámi fenntartású betétkönyvben kell elkülöníteni. A térítési díj fedezetéül lekötött készpénzvagyon után járó kamat az ellátásban részesülőt illeti meg.
(2) Ha a tartós bentlakásos intézményben fizetendő személyi térítési díjat, valamint költőpénzt jelzálogjog biztosítja, a jelzálogjogot megállapító határozatban a jelzálogjog értékét a 2. számú mellékletben foglalt iránytáblázat szerint kell megállapítani.
(3) Az (1) bekezdés szerinti készpénzvagyonnak a térítési díj fedezetéül lekötött részét csak akkor kell módosítani, ha a lekötött készpénzvagyon összege felhasználásra került, feltéve, hogy a jogosult további készpénzvagyonnal rendelkezik.
(4) A (2) bekezdés szerinti jelzálogjog értékét akkor kell módosítani, ha az intézményi elhelyezés időtartama a figyelembe vett évek számát meghaladja.

18. § (1) Ha az ellátásra jogosult a térítési díjat egészben vagy részben nem képes megfizetni, a tartására kötelezett hozzátartozó által fizetendő térítési díjat az alábbiak szerint kell megállapítani:
a) ha a család összjövedelméből levonva a térítési díjat, az egy főre jutó jövedelem meghaladja az Szt. 4. § (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott értékhatárt, a térítési díjat teljes összegben kell megállapítani;
b) ha a családnak az a) pont szerint meghatározott egy főre jutó jövedelme az Szt. 4. § (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott értékhatár alatt van, akkor részösszegű térítési díjat kell megállapítani.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjának alkalmazásában a részösszegű térítési díj megegyezik a család összjövedelmének és az Szt. 4. § (1) bekezdése e) pontjában meghatározott értékhatár családtagok számával szorzott összege különbözetével.
(3) Több egy sorban kötelezhető hozzátartozó esetén a térítési díjat vagy annak hiányzó részét a hozzátartozók jövedelmi viszonyai alapján – arányosan megosztva – kell megállapítani.

19. § Az Szt. 20. §-ának b)–c) pontjában meghatározott nyilvántartást a 3. számú melléklet tartalmazza.

20. § (1) Az átmeneti és tartós bentlakásos intézményekben az intézményi térítési díjak megállapításához az egy ellátottra jutó önköltség napi összegének kiszámításához az intézmény költségvetésében az adott évre tervezett működési kiadásokat kell figyelembe venni.
(2) Az intézményi térítési díj nem haladhatja meg az (1) bekezdésben meghatározott önköltségnek a működő férőhelyekre és a tervezett nyitvatartási napokra jutó
c) 100%-át az idősek átmeneti elhelyezést nyújtó intézményénél, a rehabilitációs intézményeknél, valamint az a) és b) pontban nem szereplő ápolást-gondozást nyújtó intézményeknél.

21. § (1) A havi személyi térítési díjat a napi személyi térítési díj és a gondozási napok száma alapján kell meghatározni.
(2) A gondozási napokról a 4. számú melléklet szerinti nyilvántartást kell vezetni.)

25. § (1) Az Szt. 117/B. §-a szerinti visszafizetési kötelezettség ellenőrizhetősége érdekében az egyszeri hozzájárulásnak az Szt. 117/B. § (2) bekezdésében meghatározott összegét elkülönített betétszámlán kell elhelyezni.
(2) A befizetett egyszeri hozzájárulás időarányos visszafizetésének módját és részletes szabályait házirend tartalmazza.

26. § (1) Az intézményben elhelyezett foglalkoztatásából származó munkajutalom, a tanulmányi ösztöndíj és a költőpénz a személyi térítési díj szempontjából nem vehető figyelembe.
(2) Az ideiglenesen beutalt gondozott esetén az ideiglenes beutalás tartamára a térítési díj alapjául szolgáló jövedelmet az önálló lakás (ingatlan) fenntartásával kapcsolatos igazolt költségekkel (lakbér, hiteltörlesztés, közös költség stb.) csökkenteni lehet.

27. § (1) Ha a gondozott gondnokság alatt áll, gondnoka – amennyiben a gondozott megfelelő jövedelemmel vagy készpénzvagyonnal rendelkezik – köteles – legalább az Szt. 117/A. §-a szerinti, a költőpénz összegével azonos összegű – készpénzt biztosítani a gondnokolt személyes szükségleteire.

28. § (1) A gondozott kórházi (gyógyintézeti) ellátása tartamára térítési díjként a gondozottra megállapított személyes térítési díj 20%-át kell fizetni.
(2) Ha az ellátásban részesülő az intézmény vezetőjének engedélye alapján egybefüggő, 6 napnál hosszabb időre az intézményből eltávozik, a távollét idejére a megállapított személyi térítési díj 20%-át fizeti.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben foglalt esetben az egy napra jutó térítési díj megállapítása az intézmény vezetőjének a feladata.

29. § (2) Nem kell térítési díjat fizetni az intézményből próbaidőre elbocsátott gondozott próbaideje tartamára, valamint a látás- és mozgássérült fogyatékosok intézetében a hivatalos iskolai szünet alatti távollét idejére.
(3) A tartós bentlakásos intézményekben a térítési díjat az élelmezésre fordított költségekkel csökkenteni kell, ha a gondozott munkaköri vagy tanulmányi beosztása miatt az intézményi étkezést nem veszi igénybe.

30. § Az intézményvezető döntésével az intézménybe vizsgálat vagy megfigyelés céljából felvett személy a személyi térítési díj 50%-át fizeti a vizsgálat vagy megfigyelés időtartamára.

31. § (1) A térítési díjat a beköltözés napjától havonként – ha e rendelet másként nem rendelkezik – a tárgyhónapot követő hónap 10. napjáig kell befizetni az ellátást nyújtó intézmény elszámolási számlájára.
(2) Az intézmény vezetője ellenőrzi, hogy a megállapított térítési díj befizetése havonként megtörténik-e. Ha a kötelezett a befizetést elmulasztotta, az intézményvezető 15 napos határidő megjelölésével a fizetésre kötelezett személyt írásban felhívja az elmaradt térítési díj befizetésére. Ha a határidő eredménytelenül telt el, az intézmény vezetője a kötelezett nevét, lakcímét és a fennálló díjhátralékot nyilvántartásba veszi.
(3) A (2) bekezdés szerint nyilvántartott díjhátralékról az intézmény vezetője negyedévenként tájékoztatja a 3. § (1) bekezdése szerinti fenntartót a térítési díjhátralék behajtása vagy a behajtatlan hátralék törlése érdekében.
(4) A fenntartó az intézményvezető tájékoztatása alapján intézkedik a térítési díj hátraléknak a behajtásáról az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény, illetve az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény szabályainak alkalmazásával.
(5) A személyi térítési díj és a befolyt térítési díj különbözetét az intézmény vezetője nyilvántartja és a gondozott halála esetén hagyatéki teherként az eljáró közjegyzőnek bejelenti.

32. § (1) Ez a rendelet 1993. február 26-án lép hatályba azzal, hogy ha a személyes gondoskodásra való jogosultságot a rendelet hatálybalépését követően állapítják meg vagy a jogosult intézményi elhelyezésére a rendelet hatálybalépését követően kerül sor a személyi térítési díjat az adott intézményben a rendelet hatálybalépése előtt megállapított térítési díj felső határa figyelembevételével kell megállapítani mindaddig, amíg a helyi önkormányzat az intézményi térítési díj összegéről nem határozott. Azoknál a személyes gondoskodást nyújtó intézményeknél, ahol térítési díj felső határa nincs meghatározva, az intézményi térítési díj megállapításáig a jogosult az ellátásban részesülők által fizetett térítési díj átlagának megfelelő térítési díjat fizet.
(2) Az (1) bekezdés alapján fizetett térítési díj összeg nem haladhatja meg az Szt. 116. §-ában és a 117. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott mértéket.

2. számú melléklet a 29/1993. (II. 17.) Kormányrendelethez

IRÁNYTÁBLÁZAT

a készpénzvagyon terheléséhez és a jelzálogjog összegének megállapításához

Korhatár
 Figyelembe vett évek száma

25 évig
 23

26-tól 34 évig
 21

35-től 40 évig
 19

41-től 54 évig
 17

55-től 64 évig
 15

65-től 70 évig
 12

71-től 75 évig
 9

76 évtől
 5

A készpénzvagyon figyelembe vehető összegét az adott intézményre – a megállapításkor, a felülvizsgálatkor – érvényes intézményi térítési díj éves összege és a figyelembe vett évek szorzata adja. A jelzálogjog legnagyobb összegét az adott intézményre – a megállapításkor, a felülvizsgálatkor – érvényes intézményi térítési díj és költőpénz együttes éves összege adja.

3. számú melléklet a 29/1993. (II. 17.) Kormányrendelethez

Térítési díj nyilvántartási törzslap

A gondozott neve: 
Beutaló határozat száma és kelte: 
A gondozásba vétel napja: 
Az intézményi térítési díj napi összege: ............................... havi összege: ......................................
A gondozott által fizetendő személyi térítési díj napi összege: .......................................... havi összege: 
A hozzátartozók által és polgári jogi szerződés alapján fizetendő térítési díj összesen:
napi összegben: 
havi összegben: 
	 A fizetésre kötelezett(ek) neve:	 Lakcíme:	 Fizetendő összeg:
	 1.  	  	 
	 2.  	  	 
	 3.  	  	 
	 4.  	  	 

A) Gondozottak által fizetett térítési díj

 Forint
Év, hónap
Havi rendszeres jövedelem
Az ingatlant terhelő jelzálog összege
Térítési díj fedezetéül szolgáló készpénz összege
Folyó havi személyi térítési díj összege
Befizetés kelte
Befizetés napló száma
Befizetés összege
Jegyzet

Múlt évi
hátralék:

19..  I.

 

 

19.. II.

 

 

19.. III.

19.. IV.

 

 

19.. V.

 

 

19.. VI.

 

 

19.. VII.

 

 

19.. VIII.

 

 

19.. IX.

 

 

19.. X.

 

 

19.. XI.

 

 

19.. XII.

 

 

Folyó évi 
hátralék:

B) Fizetésre kötelezettek térítési díja

A fizetésre kötelezett neve: 
Az általa fizetendő térítési díj (Ft): 
Forint
Év, hónap
Megállapított térítési díj összege
Befizetés kelte
Befizetés napló száma
Befizetés összege
Jegyzet

Múlt évi 
hátralék:

 

19.. I.

 

19... II.

 

19... III.

 

19... IV.

 

19... V.

 

19... VI.

 

19... VII.

 

19... VIII.

 

19... IX.

 

19... X.

 

19... XI.

 

19... XII.

 

Folyó évi 
hátralék:

32/1993. (II. 17.) Kormányrendelet a gyermeknevelési támogatás megállapításának szabályairól, valamint a szociális ellátások igényléséhez felhasználható bizonyítékokról

15. § Az ápolást, gondozást nyújtó és rehabilitációs intézménybe (a továbbiakban: tartós bentlakásos intézmény), valamint az átmeneti elhelyezést nyújtó intézménybe történő felvételt a 3. számú melléklet szerinti adatlapon kell kérni.

3. számú melléklet a 32/1993. (II. 17.) Kormányrendelethez

KÉRELEM ÉS ADATLAP

az átmeneti és tartós bentlakásos elhelyezést nyújtó intézménybe történő felvételhez
(A hajléktalanok ellátását biztosító átmeneti intézményekbe utólag, a 10. napot meghaladó tartózkodás esetén kell kitölteni!)
I.	 Személyi adatok
 
1. Az ellátást igénylő neve: 
(leánykori név:) 
2. Anyja neve: 
3. Személyi igazolvány száma: 
4. Születési helye, időpontja: 
5. Bejelentett lakóhelyének címe: 
			 telefonja: 
6.  Tartózkodási helyének címe: 
		 	 telefonja: 
7. Legközelebbi hozzátartozójának
 	 a) neve: 
 	 b) bejelentett lakóhelyének címe: 
	 	 telefonja: 
8. Az ellátást igénylő: kiskorú – cselekvőképességet korlátozó – cselekvőképességet kizáró gondnoksága alatt áll
(megfelelő válasz aláhúzandó)
 A törvényes képviselőjének
 	 a) neve: 
 	 b) bejelentett lakóhelyének címe: 
	 	 telefonja: 

II. Kérelemre vonatkozó adatok
(A hivatali ügyintéző vagy az intézményvezető tölti ki.)

1. Milyen típusú intézménybe kéri a felvételt:
	a) Ápolást-gondozást nyújtó intézménybe: idősek otthona, pszichiátriai betegek otthona, fogyatékosok otthona, egyéb, éspedig: 
	b) Rehabilitációs intézménybe: pszichiátriai betegek, szenvedélybetegek, értelmi fogyatékosok, mozgássérültek, hallássérültek, egyéb, éspedig: 
	c) gyermekek átmeneti otthona
	d) idősek gondozóháza
	e) fogyatékosok gondozóháza
	f) hajléktalanok átmeneti szállása
(megfelelő válasz aláhúzandó)

2. A kiválasztott intézmény neve és székhelye: 
3. Az 1. a) és b) pont esetén a felvételét határozott vagy határozatlan időre kéri-e? 
 	 Ha határozott, akkor annak időtartama: 
4. Az 1. a) és b) pont esetén igényeli-e az ideiglenes beutalás lehetőségét: igen–nem
(megfelelő válasz aláhúzandó)
5. Az 1. c), d), e) és f) pont esetén milyen időtartamra kéri a felvételét: (ha előre nem meghatározható, akkor ezt is jelezni kell): 
6. Milyen időponttól kéri a felvételét: 
7. Ha az igénylő soron kívül elhelyezést kér, ennek indokai 

III. Egészségi állapotra vonatkozó adatok
(A háziorvos tölti ki.)

1. Önellátásra képes-e:
 – igen, teljes egészében
 – igen, segítséggel
 – nem, de szobában mozgásképes
 – nem, ágyban fekvő
2. Gyógyászati segédeszköz használatára szorul-e:
 	nem–igen, annak megnevezése: 
3. Szenved-e fogyatékosságban: nem–igen, látás–hallás, mozgásszervi–értelmi
(megfelelő válasz aláhúzandó)
4. Szenved-e krónikus betegségben: nem–igen
	ha igen:
		 belszervi, annak megnevezése: 
 		 pszichiátriai, annak megnevezése: 
5. Szenvedett-e egy hónapon belül fertőző betegségben:
	nem–igen, ha igen, annak megnevezése: 

Dátum: ..................
 az orvos aláírása
P. H.

IV. Térítési díj megállapításához szükséges jövedelmi-vagyoni adatok
(A hivatali ügyintéző vagy intézményvezető tölti ki.)

1. Rendszeres havi jövedelme (Ft):
 – munkaviszonyból, munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyból származó jövedelem és a táppénz:
– társas és egyéni vállalkozásból származó jövedelem:
– nyugellátás, baleseti nyugellátás, egyéb nyugdíjszerű ellátás: 
– a gyermekellátáshoz, -gondozáshoz kapcsolódó támogatásokból származó jövedelem (GYED, GYES, GYET, családi pótlék, gyermektartási díj): 
– önkormányzat és munkaügyi szervek által folyósított rendszeres pénzbeli ellátás (munkanélküliek járadéka és szociális támogatása, jövedelempótló támogatások)
– föld bérbeadásából származó jövedelem: 
– egyéb (pl. ösztöndíj, értékpapírból származó jövedelem) 
Összes rendszeres bruttó jövedelem: 
A személyi jövedelemadó, egészségbiztosítási és nyugdíjjárulék, valamint a munkavállalói járulék összege: 
Összes nettó jövedelem: 
2. Ha rendszeres havi jövedelme nem fedezi az intézményi térítési díjat, akkor:
 a) készpénzvagyon összege (Ft): 
 b) ingatlanvagyon (megnevezés, helye, értéke)
3. Ha az 1. és 2. pont alattiak nem fedezik az intézményi térítési díjat, akkor a tartásra köteles hozzátartozók neve és lakcíme:

Dátum: ........................
 az ügyintéző vagy intézményvezető aláírása
Büntetőjogi felelősségem tudatában kijelentem, hogy a közölt adatok a valóságnak megfelelnek.
Tudomásul veszem, hogy az Adatlap IV. pontjában közölt adatok valódiságát a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 10. § (2) bekezdése alapján az önkormányzat a megyei (fővárosi) APEH-nél ellenőrizheti.

Dátum: ........................
kérvényező vagy törvényes képviselőjének aláírása

Megjegyzés:
Kiskorú esetén a törvényes képviselőjének, cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt állók esetében a gondnok aláírása, cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt állók esetében a gondnok és a gondnokolt együttes aláírása szükséges.

2/1994. (I. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

1. § A rendelet hatálya kiterjed valamennyi személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásra. Az e rendeletben foglaltakat kell alkalmazni a nem állami szerv által fenntartott személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásokra is.

2. § (1) E rendelet alkalmazásában személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátás az Szt. 57. §-ában meghatározott ellátás (a továbbiakban: személyes gondoskodás).
(2) A személyes gondoskodás biztosítása során fokozott figyelmet kell fordítani arra, hogy a gondozásban részesülő személyek emberi és állampolgári jogai ne sérüljenek. Az intézmény vezetője gondoskodik az intézményen belül az emberi és állampolgári jogok érvényesítéséről.
(3) A személyes gondoskodást nyújtó intézményt úgy kell kialakítani, hogy
a) az tömegközlekedési eszközzel könnyen megközelíthető legyen;
b) épületeinek építészeti megoldásai tegyék lehetővé az akadálymentes közlekedést;
c) bútorzata és berendezési, felszerelési tárgyai feleljenek meg az ellátottak életkori sajátosságainak, egészségi és mozgásállapotának.
(4) A személyes gondoskodást nyújtó intézményekben a gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozók
a) alapellátás esetén legalább ötven százalékának,
b) szakosított ellátás esetén nyolcvan százalékának szakképzettnek kell lenni.
(5) A személyes gondoskodás egyes formáinak szakmai létszámkövetelményeit az 1. számú melléklet tartalmazza.

(6) A személyes gondoskodás körébe tartozó feladatokat ellátó személyek
a) képesítési előírásait a 2. számú melléklet,...
tartalmazza.

3. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó intézményben foglalkoztatott személy feladatait az intézmény szervezeti és működési szabályzatában és a munkaköri leírásban foglaltak szerint végzi.
(2) A személyes gondoskodást nyújtó intézményben foglalkoztatott személy, valamint a vele közös háztartásban élő közeli hozzátartozója [Ptk. 685. § b) pontja] személyes gondoskodásban részesülő személlyel tartási, életjáradéki és öröklési szerződést a gondozás időtartama alatt – illetve annak megszűnésétől számított egy évig – nem köthet.
(3) Az intézmény házirendje tartalmazza a személyes gondoskodásban részesülők és az őket ellátó dolgozók magatartási szabályait, az intézmény dolgozóival való kapcsolattartás rendjét, valamint az intézmény berendezési és felszerelési tárgyai használatára vonatkozó előírásokat.

4. § (1) A módszertani feladatok ellátásával megbízott intézmény [Szt. 88. § (1) bek. c) pontja] vagy az intézmény keretében működő módszertani csoport [a továbbiakban együtt: módszertani csoport] segítséget nyújt a személyes gondoskodás körébe tartozó ellátások megszervezéséhez és működtetéséhez a megye illetékességi területén.
(2) A módszertani csoport feladata különösen:
a) megbízás alapján
aa) megvizsgálja a személyes gondoskodást nyújtó intézmény működését és javaslatot tesz a működés lehetőség szerinti javítására,
ab) részt vesz a személyes gondoskodást nyújtó intézmény ellenőrzésében,
ac) ajánlásokat készít a személyes gondoskodás feltételeinek fejlesztésére, a hatékonyabb gondozási módszerek alkalmazására;
b) figyelemmel kíséri a szociális ellátásokat érintő tudományos kutatómunka eredményeit, elősegíti azok elterjesztését és gyakorlati alkalmazását;
c) kezdeményezi a szociálpolitikai szakterületen dolgozók tapasztalatcseréjét és továbbképzését.

41. § (1) A szakosított ellátást nyújtó intézmények tevékenységük jellege szerint
a) tartós elhelyezést biztosító intézmények (a továbbiakban: bentlakásos intézmények);
(2) A szakosított ellátást nyújtó intézményekben – ha a férőhelyek száma és tárgyi feltételek lehetővé teszik – 20–50 fős gondozási egységeket kell kialakítani.
(3) Ha egy intézmény keretében több szakosított ellátási forma működik, ellátási formánként külön-külön kell biztosítani az ellátás jellegének megfelelő személyi és tárgyi feltételeket.
(4) Az intézményi szolgáltatásokat az intézmény vezetőjének döntése alapján olyan rászorult személy is igénybe veheti, aki nem áll az intézménnyel beutalás vagy intézményvezetői intézkedés alapján jogviszonyban. Az ilyen személy részére nyújtott szolgáltatásért fizetendő térítési díjról külön jogszabály rendelkezik.

42. § (1) A bentlakásos intézménynek legalább 10 fő ellátására alkalmasnak kell lenni úgy, hogy valamennyi műszakban biztosítani kell a folyamatos működéshez szükséges személyi és tárgyi feltételeket.
(2) A bentlakásos intézményben biztosítani kell
a) az éjszakai és nappali tartózkodásra;
b) a személyi tisztálkodásra;
c) az étkezésre;
d) az intézmény jellege szerinti közösségi együttlétre, tevékenységre (pl. társalgó, könyvtár, foglalkoztató);
e) az egészségügyi gondozás céljára (pl. orvosi szoba, betegszoba);
szolgáló helyiségeket.
(3) Az a bentlakásos intézmény alkalmas gondozási feladatok ellátására, amelyikben
a) egy ellátottra legalább hat-nyolc négyzetméternyi lakószoba;
b) tíz ellátottra legalább egy fürdőkád vagy zuhanyzó, valamint nemenkénti WC;
c) gondozási egységenként legalább harminc négyzetméter alapterületű közösségi együttlétre szolgáló helyiség jut, és biztosított a folyamatos fűtés és melegvíz-szolgáltatás.

43. § (1) Ha e rendelet másként nem rendelkezik, a bentlakásos intézményi lakószobában legfeljebb négy személy helyezhető el. Négynél több személyt egy lakószobában csak kivételesen indokolt esetben lehet elhelyezni, azonban ilyen esetben is biztosítani kell a 42. § (2) bekezdés a) pontjában foglaltakat.
(2) Házaspárok (élettársak) elhelyezésére külön lakószobát kell biztosítani.

44. § Az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülménynek minősül az
a) olyan önálló, egy- vagy kétszemélyes lakrész, amely lakószobát, konyhát és fürdőszobát, esetleg egyéb helyiséget foglal magába;
b) olyan egy- vagy kétszemélyes lakószoba, amelyhez önálló fürdőszoba tartozik.

45. § A bentlakásos intézményben gondozott személy az e rendeletben foglaltak szerint részesül teljes körű ellátásban.

46. § (1) A bentlakásos intézmény az étkezést a bentlakók életkori sajátosságainak, valamint az egészséges táplálkozás követelményeinek megfelelően nyújtja, az 5. számú mellékletben foglaltak figyelembevételével.
(2) A gondozottak étkeztetése keretében legalább napi háromszori főétkezést – ebből legalább egy alkalommal meleg ételt – kell biztosítani. A tizennégy éven aluliak (a továbbiakban: gyermekkorú) a főétkezéseken kívül naponta legalább kétszer kiegészítő étkeztetésben részesülnek.
(3) Ha a gondozott egészségi állapota indokolja, részére – orvosi javaslatra – az orvos előírásainak megfelelő étkezési lehetőséget (pl. diéta, gyakoribb étkezés) kell biztosítani.

47. § (1) Ha a gondozott megfelelő mennyiségű és minőségű saját ruházattal nem rendelkezik, a teljes körű ellátás részeként nyújtott ruházat legalább négy váltás fehérneműt és hálóruhát, valamint az évszaknak megfelelő legalább két váltás felső ruházatot és utcai cipőt – szükség szerinti más lábbelit – tartalmaz.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben felsorolt ruházat összetételéről, mennyiségéről, valamint a sportruházattal való ellátás indokoltságáról az intézmény vezetője dönt.
(4) A gondozott az intézmény által nyújtott ruházatot nem köteles igénybe venni, azonban saját ruházatának elhasználódása esetén is csak az (1) bekezdés szerinti ruházati ellátást igényelheti.
(5) A gondozottak ruházatának tisztításáról és javításáról az intézmény a házirendben meghatározott módon gondoskodik.
(6) Az intézmény vezetője a gondozott szükségletei, valamint a ruházat elhasználódásának figyelembevételével gondoskodik az (1) és (2) bekezdés szerinti ruházat beszerzéséről, illetve cseréjéről.

48. § Azokban a bentlakásos intézményekben, ahol szervezett keretek között foglalkoztatás folyik, a foglalkoztatás jellege szerinti védő- és munkaruha ellátásról, valamint az egészséges és biztonságos munkavégzés feltételeiről az intézmény gondoskodik.

49. § (1) A személyes használatra kiadott – a 47–48. § szerinti – ruházat az intézmény tulajdonát képezi és azt – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – egyéni nyilvántartólapon kell a gondozott személy részére kiadni.
(2) A cselekvőképtelen, valamint a korlátozottan cselekvőképes gondozott személy részére kiadott ruházatról a gondozási egység vezetője alleltárt vezet.

50. § A bentlakásos intézmény a textíliával való ellátás keretében, valamint a személyi higiéné biztosítása érdekében gondozottanként
a) öt váltás ágyneműt;
b) a tisztálkodást segítő öt váltás textíliát, valamint a tisztálkodáshoz szükséges anyagokat, eszközöket;
c) a gyermekek és incontinens betegek ellátásához szükséges anyagokat, eszközöket
szükség szerint biztosítja.

51. § (1) A bentlakásos intézmény biztosítja – a fogorvosi ellátás kivételével – a gondozottak egészségügyi alapellátását.
(2) A bentlakásos intézmények a típusuknak megfelelő, a 2. számú melléklet szerinti szakorvost alkalmaznak.
(3) A bentlakásos intézmények az (1) és (2) bekezdésben szereplő egészségügyi ellátás mellett a gondozottak részére egyéb egészségügyi ellátást is nyújthatnak.

52. § (1) Ha a bentlakásos intézményben élő gondozott egészségügyi ellátásban részesül, az ellátást nyújtó orvos a 6/1992. (III. 31.) NM rendelet 2. számú melléklete szerinti törzskartont, valamint az egészségügyi személyi lapot (raktári szám: A.3510–170) kiállítja, illetve vezeti. A törzskartonon nem kell kitölteni a társadalombiztosítási kifizetőhelyre, valamint a háziorvosi körzetre (bejelentkezés, kijelentkezés, praxis azonosító) vonatkozó rovatokat.

53. § (1) A gondozásban részesülő személy részére előírt gyógyszer felhasználását egyéni nyilvántartó lapon kell rögzíteni.
(2) A bentlakásos intézményekben műszakonként a gondozottak egészségi állapotát érintő változásokról, illetve a velük kapcsolatos jelentősebb eseményekről sorszámozott eseménynaplót kell vezetni.

54. § (1) Az intézményben gondozott betegek ellátásához szükséges ápolási segédeszközökről, a beteg kényelmét szolgáló eszközökről, valamint a rehabilitációt segítő eszközökről az intézmény gondoskodik.
(2) Az intézményben élő gondozott számára szükséges gyógyszer, valamint gyógyászati segédeszköz beszerzéséről az intézmény gondoskodik.

55. § A bentlakásos intézmény feladatkörében gondoskodik a jogosult mentálhigiénés ellátásáról. Ennek keretében biztosítja
a) a személyre szabott bánásmódot;
b) a szabadidő kulturált eltöltésének feltételeit;
c) a szükség szerinti pszichoterápiás foglalkozást;
d) a gondozott családi és társadalmi kapcsolatai fenntartásának feltételeit.

56. § (1) A bentlakásos intézmény szervezi a munkavégzésre képes ellátottak foglalkoztatását. A gondozott személy életkorának és egészségi állapotának megfelelően a foglalkoztatás lehet
a) munkavégzési célú;
b) terápiás célú;
c) képességfejlesztő; valamint
d) képzési célú.
(2) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti foglalkoztatás formái különösen
a) az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzés;
b) az intézmény közreműködésével más gazdálkodó szervezet részére végzett munka vagy intézmény által végzett vállalkozási tevékenység;
c) az a) és b) pont alá nem tartozó, más jogviszony keretében történő munkavégzés.

57. § (1) Az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzési célú foglalkoztatás lehet az igazgatási, gazdasági vagy a gondozottak művelődését, szórakozását szolgáló részlegekben, valamint az intézményhez tartozó udvaron, kertben végzett munka.
(2) Az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásért a gondozott munkaterápiás jutalomban részesíthető. A munkaterápiás jutalom éves összege nem haladhatja meg az év első napján érvényes legkisebb összegű öregségi nyugdíj egy évi összegének 40%-át.
(3) Munkaterápiás jutalomban minden, az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásban részt vevő gondozott részesíthető, függetlenül attól, hogy rendszeres havi jövedelemmel rendelkezik-e vagy sem. Ha a gondozott zsebpénzben részesül, a zsebpénz összege nem csökkenthető a munkaterápiás jutalom összegével.
(4) A jutalmazás gyakoriságáról, a jutalomban részesülő személyekről, valamint annak alkalmankénti összegéről a foglalkoztatásban való részvétel figyelembevételével az intézmény vezetője – a foglalkoztatást segítő dolgozók javaslata alapján – határoz.

58. § (1) Az 56. § (2) bekezdés b) pontja szerinti foglalkoztatásból származó eredmény az intézményben nyújtott ellátás színvonalának emelésére, valamint a foglalkoztatásban közvetlenül részt vevők díjazására fordítható. A foglalkoztatásban közreműködő személyek díjazásának mértékét a házirend határozza meg. A díj
a) gondozottra jutó éves összege nem haladhatja meg a munkajutalom e rendeletben meghatározott éves összegét;
b) intézményi alkalmazottra jutó éves összege nem haladhatja meg az alkalmazott egy havi illetményének háromszorosát.
(2) Az 57. §, valamint az e § (1) bekezdésének rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a terápiás célú foglalkoztatás esetén is.
(3) Ha az 56. § (2) bekezdésének c) pontja szerinti foglalkoztatásra az intézmény telephelyén kerül sor, a foglalkoztatást az intézmény vezetője akkor engedélyezheti, ha a munkavégzés intézményen belüli – házirendben rögzített – feltételei adottak.

60. § (1) A bentlakásos intézmény alapfeladatát meghaladó egyéb szolgáltatásokat is nyújthat. Ha e szolgáltatásokat az intézménybe beutaltak veszik igénybe, az általuk fizetendő térítés mértékét – a külön jogszabályban foglaltak szerint – a házirendben kell meghatározni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti szolgáltatásokat intézményi jogviszonyban nem álló rászorult is igénybe veheti. Az általa fizetendő térítési díj meghatározása az (1) bekezdésben foglaltak szerint történik.

61. § Az intézmény vezetője a gondozott személy kérésére – indokolt esetben – segítséget nyújt a gondozott munkaviszony vagy más jogviszony keretében történő foglalkoztatásához.

62. § (1) Az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyakról az intézmény vezetője tételes felsorolás alapján átvételi elismervényt készít, és annak egy példányát átadja a jogosultnak. Az értéktárgyak átadását és átvételét két tanú jelenlétében kell elvégezni. Az értéktárgyak biztonságos megőrzéséről az intézmény vezetője gondoskodik.
(2) A gondozottól átvett készpénzt elsősorban a gondozott, illetve törvényes képviselőjének írásban tett nyilatkozata szerint az intézményben vagy pénzintézetben kell megőrizni. A házirend tartalmazza, hogy milyen esetekben szükséges a készpénzt – pénzintézetben – betét formájában megőrizni. A készpénz betétben való elhelyezéséről a pénz átvételétől számított két munkanapon belül az intézmény vezetője gondoskodik. A készpénz betétben történő elhelyezéséig annak megőrzését a pénzkezelési és házipénztári szabályzatban (a továbbiakban: pénzkezelési szabályzat) foglaltak szerint kell biztosítani.

63. § (1) A bentlakásos intézményben a gondozott személy készpénzének kezelése saját vagy törvényes képviselőjének írásbeli nyilatkozata szerint személyes nyilvántartású letét formájában is történhet. A személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összege nem haladhatja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét, és elsősorban a személyes szükségletek kielégítését szolgálja.
(2) A személyes szükséglet körébe tartozik különösen az intézményi ellátást meghaladó mennyiségű vagy minőségű élelmezés, ruházat, valamint textília. A felsoroltakon kívül személyes szükségletek kielégítését szolgálja még a gondozott által igényelt személyes használati tárgy ( pl. televízió, magnetofon, rádió, hűtőszekrény) és szolgáltatás (pl. fodrász, kirándulás, kulturális program) is.
(3) Az (1) bekezdés szerinti készpénz kezeléséről, a kezelésre jogosult személyekről, valamint a pénz felhasználásának és elszámolásának módjáról a pénzkezelési szabályzatban kell rendelkezni.

64. § (1) A bentlakásos intézményben elhunytakkal kapcsolatos teendők ellátását az intézmény vezetője szervezi. Ennek keretében kell gondoskodni az elhunyt
a) elkülönítéséről;
b) végtisztességre való felkészítéséről;
c) a törvényes képviselő, valamint a hozzátartozók értesítéséről;
d) ingóságainak számbavételéről, megőrzéséről, valamint örököseinek történő átadásáról.
(2) Az elhunyt ingóságairól a halál beálltát követően azonnal jegyzéket készít a haláleset időpontjában műszakot vezető dolgozó. A jegyzéket két tanúval alá kell iratni.
(3) Az (1) bekezdés c) pontja szerinti értesítésről legkésőbb a halálesetet követő napon kell gondoskodni.
(4) Az intézmény gondoskodik az elhunyt eltemettetéséről, ha nincs eltemettetésre kötelezett, vagy ha a kötelezett kötelezettségét nem teljesíti.

65. § Az intézmény belső életének rendjét a házirend tartalmazza. A házirendben kell szabályozni különösen
a) a gondozottak együttélési szabályait;
b) az intézményből való eltávozás és visszatérés rendjét;
c) a gondozottak egymás közötti, valamint a hozzátartozóikkal való kapcsolattartásának szabályait;
d) az intézménybe bevihető személyes használati tárgyak körét;
e) az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyak átvételének és kiadásának szabályait;
f) a ruházattal, textíliával való ellátás, valamint a ruházat és textília tisztításának és javításának rendjét;
g) az esetenkénti alkoholfogyasztás szabályait;
h) a gondozottak tisztálkodási szerekkel való ellátásának rendjét;
i) a személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összegét;
j) az intézmény alapfeladatainak körébe nem tartozó, azt meghaladó program, szolgáltatás, valamint az intézményi jogviszonyban nem álló személynek nyújtott szolgáltatás térítési díját.

66. § (1) A bentlakásos intézmények közül az ápolást, gondozást nyújtó intézmények típusai különösen
a) az időskorúak otthona;
(2) Az ápoló otthon a gondozott teljes körű ellátása, ápolása-gondozása mellett biztosítja szükség szerinti
a) foglalkoztatását; és
b) egyéb habilitációs, rehabilitációs jellegű ellátását.

67. § (1) Az ápoló otthon a beutaltat előgondozásban részesíti. Az előgondozás részeként az intézmény vezetője által kijelölt személy felveszi a kapcsolatot a beutalttal, valamint – ha a beutalt más személyes gondoskodási formában részesül – a személyes gondoskodást nyújtó szervezet vezetőjével.
(2) A személyes gondoskodást nyújtó szervezet vezetője tájékoztatja az előgondozásra kijelölt személyt a gondozott állapotáról, szociális körülményeiről.

98. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba azzal, hogy rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.

99. § (1) Az e rendelet hatálybalépésekor már működő intézmények a 2. § (4) bekezdésében foglaltaknak, valamint az intézménnyel közalkalmazotti vagy munkajogviszonyban lévő személyek a 2. számú melléklet szerinti képesítési előírásoknak a rendelet hatálybalépésétől számított öt éven belül kell hogy megfeleljenek.
(2) A munkáltatói jogkör gyakorlója az e rendelet 2. számú melléklete szerinti képesítési előírások alól felmentést annak – az intézménnyel közalkalmazotti vagy munkaviszonyban lévő – személynek adhat, aki öregségi nyugdíjkorhatárát a rendelet hatálybalépésétől számított tíz éven belül tölti be.

100. § A rendelet hatálybalépésekor már működő intézményekben a rendelet hatálybalépését követő hónap első napjától számított hat hónapon belül kell biztosítani a dolgozók munkaruha-ellátását, valamint a gondozottak ruházattal való ellátását.

102. § (1) Az e rendelet hatálybalépésekor már működő intézmények a 2. § (3) bekezdés a) és b) pontjában, a 42. § (2) bekezdés a)–c) pontjában, a 43. §-ban, a 75. § (3) bekezdésében, a 85. §-a (2) bekezdésének a), b), d) pontjában foglaltaknak nem kell hogy megfeleljenek, azonban az e rendelet hatálybalépésekor nyújtott szolgáltatásaik feltételei és minősége nem romolhat.
(2) Az (1) bekezdésben említett feltételeknek a rendelet hatálybalépésekor még nem működő intézménynek akkor kell megfelelnie, ha az intézmény építésére a rendelet hatálybalépéséig építési engedélyt még nem adtak ki. 

1. számú melléklet a 2/1994. (I. 30.) NM rendelethez

A személyes gondoskodás formáinak szakmai létszámnormái

II. SZAKOSÍTOTT ELLÁTÁSOK

1. Ápolást, gondozást nyújtó intézmények

Az intézménytípus feladatellátásának jellege miatt (3 műszakos folyamatos ellátás) az intézményvezetőn felül minimálisan 3 fő alkalmazása szükséges.

Ezen túlmenően:

50 fős gondozási egységenként:

A) Időskorúak otthona

a) Egészségügyi feladatok ellátásához

	 	 – orvos:		 				havonta napi átlag 2 óra
	 	 	 – 100 fh. felett:	 			havonta napi átlag 6 óra
	 		(ezen belül kell biztosítani a szükséges szakorvosi ellátást)
	 	 	 – 200 fh. felett:	 			1 fő orvosi álláshely
	 	 	(ezen belül kell biztosítani a szükséges szakorvosi ellátást)

	 	 – vezető ápoló:	 					  1	fő

	 	 – 50 férőhelyenként osztályvezető ápoló:			  1	fő

	 	 – ápoló, gondozó:						10	fő
	 	 	 – fekvőbetegeket ellátó gondozási egységben	14	fő

	 	 – gyógytornász:						  0,5	fő

	 	 – dietetikus:							  0,5	fő

	 	 – szociális, mentálhigiénés, foglalkoztatási feladatokra:	  1	fő

b) 100 férőhelyenként szociális, mentálhigiénés, fejlesztő feladatok ellátásához mentálhigiénés csoport:
		 – mentálhigiénés szakember:	 				  1	fő
	 	 – foglalkoztatásvezető:	 				  1	fő
	 	 – szociális munkás:	 					  1	fő

2. számú melléklet a 2/1994. (I. 30.) NM rendelethez

Képesítési előírások a személyes gondoskodás egyes formáiban dolgozók részére

II. Szakosított ellátások

Ellátási forma
 Intézményi munkakör
 Képesítés

1. Ápolást, gondozást nyújtó intézmények, rehabilitációs intézmények, átmeneti intézmények
intézményvezető
felsőfokú:
a) társadalomtudományi: szociálpolitikus, szociális munkás, szociális szervező, gyógypedagógus, pszichológus, igazgatásszervező, jogász, közgazdász, humán szervező
b) egészségügyi: orvos, védőnő, intézetvezető, diplomás ápoló, mentőtiszt

orvos
 belgyógyász szakorvos

vezető beosztású ápoló
diplomás ápoló, intézetvezető, vezetési ismereteket nyújtó felsőfokú tanfolyamot végzett középfokú végzettségű ápoló

mentálhigiénés szakember
felsőfokú:
pszichológus, pszichopedagógus, mentálhigiénés szakember

középfokú: mentálhigiénés asszisztens

gyógytornász
gyógytornász, konduktor

foglalkoztatásvezető
szociális munkás, pedagógus, gyógypedagógus, szociálpedagógus

beosztott ápoló
középfokú:
a) egészségügyi: ápoló
b) szociális: szociális otthoni ápoló, szociális gondozó, ápoló

161/1996. (XI. 7.) Kormányrendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény működésének engedélyezéséről

1. § E rendelet hatálya az állam, a helyi önkormányzat és a helyi kisebbségi önkormányzat által fenntartott (a továbbiakban együtt: állami), továbbá a természetes személy, a jogi személy, illetőleg a jogi személyiséggel nem rendelkező társaság által létesített, illetve fenntartott (a továbbiakban: nem állami) személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményre (a továbbiakban: szociális intézmény) terjed ki.

2. § E rendelet alkalmazásában
b) bentlakásos szociális intézmény: az Szt. 67–74. és 80–85. §-ában,
meghatározott feltételek szerint személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény.

3. § (1) A szociális intézmény működése engedélyhez kötött.
(2) A működési engedély kiadása iránti kérelemhez csatolni kell
a) az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat – a szociális intézmény székhelye, telephelye szerint – illetékes városi intézetének szakvéleményét arról, hogy az intézmény megfelel a közegészségügyi és egészségügyi követelményeknek,
b) a szociális intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes tűzoltó-parancsnokság szakvéleményét arról, hogy az intézmény megfelel a tűzvédelmi előírásoknak,
c) a szociális intézmény szakmai vezetőjének szakképesítését bizonyító irat hiteles másolatát, továbbá a szociális intézmény fenntartójának és szakmai vezetőjének együttes nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy az alkalmazottak a jogszabályban meghatározott arányban rendelkeznek a szükséges szakképesítéssel,
d) a szociális intézmény működtetésére vonatkozó – az 1. számú melléklet szerinti – szakmai programot,
e) nem állami szociális intézmény esetén
ea) az intézmény fenntartója által elfogadott, a szakmai szolgáltatás körében okozható kár megtérítésére vonatkozó felelősségbiztosítási szerződési ajánlat másolatát,
eb) az intézmény fenntartójának adószámát,
f) nappali ellátást nyújtó és bentlakásos szociális intézmény esetében
fa) az elhelyezésre szolgáló épület alkalmasságát bizonyító iratot (használatbavételi engedélyt, eltérő használati engedélyt),
fb) az épület használati jogcímét bizonyító okiratot, így különösen a tulajdoni lapot, bérleti szerződést.
(3) A (2) bekezdésben foglaltakon túl a kérelemhez csatolni kell még, ha a szociális intézmény fenntartója
a) az állam, helyi önkormányzat, helyi kisebbségi önkormányzat, az intézmény alapító okiratát,
b) alapítvány, közalapítvány, az intézmény fenntartó alapító okiratát és nyilvántartásba vételének igazolását,
c) egyesület az alapszabályt és a nyilvántartásba vétel igazolását,
d) gazdasági társaság, közhasznú társaság a társasági szerződést és a cégbejegyzés igazolását,
e) természetes személy a szociális vállalkozói engedélyt,
f) egyház, az arra jogosult egyházi szerv, személy nyilatkozatát az intézmény egyházi fenntartásának tényéről.

4. § (1) A szociális intézmény működési engedélyének kiadásáról
a) alapellátást és nappali ellátást nyújtó szociális intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője (a továbbiakban: jegyző),
b) az a) pontban nem szereplő szociális intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes megyei, fővárosi közigazgatási hivatal (a továbbiakban: Hivatal) vezetője
[az a) és b) pontban foglalt engedélyező szervek a továbbiakban együtt: működést engedélyező szerv] dönt.
(2) Ha a szociális intézmény alapellátást vagy nappali ellátást és az (1) bekezdés b) pontja szerinti szakellátást is nyújt, a működési engedélyről az (1) bekezdésben foglaltak szerint külön-külön kell dönteni.
(3) Ha a szociális intézménynek a székhelyén kívül másik telephelye is van, a telephelyre az (1) bekezdésben foglaltak szerinti engedélyt kell kérni.
(4) Ha a szociális intézmény tevékenysége, az engedélyezett férőhelyeinek száma – ide nem értve a 7. § (1) bekezdés d) pontjában megjelölt létszámváltozást –, illetve székhelye, telephelye megváltozik, a működési engedélyt az (1) bekezdésben foglaltak szerint ismételten kérelmezni kell.

5. § A működési engedély tartalmazza a szociális intézmény
a) fenntartójának nevét, székhelyét,
b) nevét, székhelyét, telephelyeit,
c) Szt. szerinti besorolását ellátási forma és típus szerint,
d) engedélyezett férőhelyének számát,
e) ellátási területét,
f) működésének kezdő időpontját,
g) működési engedélyének határozatlan, illetve, ha a működési engedély iránti kérelem erre irányul, a határozott idejű megjelölését. A határozott időre szóló működési engedély tartalmazza az érvényességi idő lejártát.

6. § A szociális intézmény működését akkor engedélyezik, ha
a) a kérelem mellékletei megfelelnek a 3. §-ban foglaltaknak, és
b) szakmai programja megfelel az 1. számú mellékletben foglalt követelményeknek, továbbá
c) tárgyi és személyi feltételei megfelelnek a külön jogszabályban meghatározott feltételeknek, és
d) szakmai vezetője és alkalmazottja rendelkezik a külön jogszabályban előírt szakmai képesítéssel, valamint
e) nappali ellátást nyújtó és bentlakásos szociális intézmény esetén az elhelyezésre szolgáló épület – a külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően – alkalmas az intézményi ellátás céljára.

7. § (1) A működést engedélyező szerv a szociális intézmény működési engedélyét módosítja, ha a szociális intézmény
a) fenntartója,
b) neve,
c) ellátási területe
d) férőhelyeinek száma 5%-ot meg nem haladó mértékben
megváltozik.
(2) Az intézmény fenntartója 30 napon belül köteles jelezni a működést engedélyező szervnek, ha a 3. és 5. §-ban foglalt tényekben, adatokban változás áll be.

9. § (1) Ha a szociális intézményben történő elhelyezés nem beutaló határozat alapján történik, az intézmény fenntartója vagy az általa kijelölt szerv, személy és a szolgáltatást igénybe vevő ellátott, illetőleg törvényes képviselője megállapodást köt – kivéve az éjjeli menedékhelyként működő intézményeket –, amely tartalmazza különösen
a) az ellátás kezdetének időpontját,
b) az intézményi ellátás időtartamát, határozott vagy határozatlan időtartamú megjelölését,
c) az intézmény által nyújtott szolgáltatások formáját, módját,
d) a térítési díj összegét,
e) egyszeri hozzájárulás megfizetésének kötelezettsége esetén a hozzájárulás összegét, továbbá az annak beszámítására, teljes vagy részleges visszafizetésére vonatkozó szabályokat,
f) az ellátás megszűnésére vonatkozó szabályokat.

10. § (1) A normatív állami hozzájárulást igénylő nem állami intézmények esetében a működést engedélyező szerv évente legalább egy alkalommal ellenőrzi, hogy a fenntartó a szociális intézményt
a) a működési engedélyben, és
b) e rendeletben, valamint a külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően működteti-e, így különösen a térítési díjak, egyszeri hozzájárulások megállapításának jogszerűségét, a szociális szolgáltatás igénybevételéről szóló megállapodás 9. § szerinti tartalmi megfelelőségét, a belső szabályzatok szakszerűségét, a szolgáltatás szakmai követelményeinek érvényesülését, a szakmai szolgáltatás körében okozott kár megtérítésére vonatkozó felelősségbiztosítási szerződés meglétét.
(2) Az (1) bekezdésbe nem tartozó szociális intézmények esetében a működést engedélyező szerv legalább 3 évenként ellenőrzi a szociális intézmény működésére vonatkozó külön jogszabályban meghatározott szakmai szabályok érvényesülését.
(3) Ha az ellenőrző szerv az (1)–(2) bekezdésben foglaltakkal kapcsolatban hiányosságot észlel, legfeljebb 60 nap időtartamú határidő megjelölésével felszólítja az intézmény fenntartóját annak megszüntetésére.
(4) Az intézmény működési engedélyét vissza kell vonni és az intézményt be kell záratni, ha az intézmény fenntartója a megjelölt határidőben nem intézkedik a szabályszerű működés helyreállítása érdekében.
(5) Az intézmény működését fel kell függeszteni, ha működése közbiztonságot, belső rendet, közegészségügyet, közerkölcsöt sért, vagy mások jogai ellen irányul, továbbá, ha az észlelt hiányosságok súlyosan sértik az intézmény ellátottainak érdekeit.

11. § (1) A szociális intézmény működése megszűnik, ha
a) az intézmény fenntartója felhagy az intézmény működtetésével,
b) az intézményt fenntartó természetes személy meghal, vagy cselekvőképességét egészben vagy részben elveszti, kivéve, ha örököse, illetve törvényes képviselője szociális vállalkozói engedélyt kap és az intézményt fenntartó helyébe lép,
c) a működést engedélyező szerv a működési engedélyt visszavonja, illetve a működést felfüggeszti.
(2) A normatív állami hozzájárulást igénybe vevő nem állami szociális intézmény fenntartója az intézmény működtetésével akkor hagyhat fel, ha ezt a szándékát közli az ellátottakkal, továbbá azok törvényes képviselőivel és az engedélyező szervvel. A működés megszüntetésére a közlés időpontjától számított
a) az alapellátást és nappali ellátást nyújtó szociális intézmény esetén 3 hónap,
b) a bentlakásos szociális intézmény esetén 6 hónap
elteltével kerülhet sor.
(3) Az Szt. 120. §-ában szabályozott ellátási szerződés alapján működő szociális intézmény működésének megszüntetése az ellátási szerződésben foglaltak szerint történik.
(4) Ha a működést engedélyező szerv a nem állami szociális intézmény működését felfüggeszti vagy visszavonja a működési engedélyét, intézkedni köteles az Szt. értelmében szociálisan rászorult személyek ellátásáról. Bentlakásos szociális intézmény esetén – a Hivatal vezetőjének megkeresése alapján – a megyei, fővárosi főjegyző ideiglenesen intézkedik az ellátás megszervezéséről.
(5) A (4) bekezdésben megjelölt ellátási kötelezettség teljesítéséhez az arra kötelezett szerv a külön jogszabályban meghatározottak szerint költségvetési támogatásra jogosult. A támogatás összegének meghatározása a központi költségvetésről szóló törvényben meghatározott nem állami szociális intézmények normatív állami hozzájárulásának alapulvételével történik.
(6) A szociális intézmény működésének (4) bekezdés szerinti megszűnéséből fakadó követelések érvényesítésére, a kártérítési felelősségre a Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről szóló 1959. évi IV. törvény szabályai az irányadók.

12. § (1) Ha a fenntartó természetes személy, kizárólag szociális vállalkozói engedély (a továbbiakban: engedély) birtokában kaphat szociális intézmény fenntartására működési engedélyt.
(2) Az engedély kiadása a vállalkozó székhelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzőjének hatáskörébe tartozik. Amennyiben a szociális intézmény működésének engedélyezése is a jegyző hatásköre, a szociális vállalkozói engedéllyel együtt határoz az intézmény működésének engedélyezéséről.
(3) Engedélyt az a természetes személy kaphat, aki
a) az egyéni vállalkozásról szóló törvény alapján vállalkozói igazolványra egyébként jogosult lenne, és
b) a tevékenységi körnek megfelelő szakképesítéssel és legalább 2 éves – szakképesítésének megfelelő – szakmai gyakorlattal rendelkezik.
(4) Az engedély iránti kérelemhez csatolni kell
a) a tevékenységi körnek – a külön jogszabály szerint – megfelelő szakképesítést bizonyító irat hiteles másolatát, és
b) a kérelmező 3 hónapnál nem régebbi erkölcsi bizonyítványát.
(5) A vállalkozói engedély tartalmazza
a) a vállalkozó
aa) társadalombiztosítási azonosító jelét,
ab) adószámát,
ac) székhelye, telephelye címét,
b) a vállalkozói tevékenység
ba) körét,
bb) formáját (főfoglalkozású, kiegészítő, nyugdíjas).
(6) A (4)–(5) bekezdésben megjelölt adatokban történt változást a szociális vállalkozónak 30 napon belül be kell jelenteni az engedélyt kiadó jegyzőnek.
(7) A jegyző az engedélyt visszavonja, ha a vállalkozó
a) a (3)–(4) bekezdésben megjelölt engedélyezés alapjául szolgáló feltételeknek nem felel meg,
b) tevékenysége e kormányrendeletben vagy a külön jogszabályban előírt követelményeknek nem felel meg, és hatósági felszólítás ellenére sem tett ezeknek eleget a megjelölt határidőben,
c) által fenntartott szociális intézmény működési engedélyét a 10. § (4) bekezdésében foglaltak miatt vissza kellett vonni,
d) az adókötelezettségeit az adóhatóság felhívását megelőzően 12 hónapig nem teljesítette, illetve a bejelentkezési, adóbevallási, nyilvántartási kötelezettségeinek az adóhatóság felhívása ellenére a felhívásban megjelölt határidőig sem tett eleget,
e) 12 havi társadalombiztosítási fizetési kötelezettségét meghaladó tartozása megfizetésének, illetőleg a bejelentési, a bevallási kötelezettségeinek a társadalombiztosítási igazgatási szervek felhívása ellenére a felhívásban megjelölt határidőig sem tett eleget,
f) a szociális intézmény működésének megszűnésekor a 14. § szerinti normatív állami hozzájárulást nem fizeti vissza.
 (8) Az engedély visszavonásával egyidejűleg határozni kell a szociális intézmény működési engedélyének visszavonásáról is. Ha a működést a Hivatal vezetője engedélyezte, a jegyző a vállalkozói engedély visszavonását tartalmazó határozat egy példányát megküldi a Hivatal vezetőjének.

15. § (1) Ez a rendelet 1997. január 1-jén lép hatályba, rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.
(2) A rendelet hatálybalépését megelőzően létesített – működési engedéllyel nem rendelkező – szociális intézmény fenntartója 1997. június 30-ig köteles az intézmény működési engedélyének kiadását kérelmezni. A működési engedélyt a működést engedélyező szerv 1997. december 31-ig adja ki.
(3) A működést engedélyező szerv a rendelet hatálybalépése előtt kiadott működési engedélyeket – hivatalból – felülvizsgálja és az e rendeletben foglaltak alapulvételével az új működési engedélyt 1997. június 30-ig kiadja. Ha a felülvizsgálat szerint a szociális intézmény működése a jogszabályi feltételeknek nem felel meg, a működést engedélyező szerv felszólítja az intézmény fenntartóját, hogy a 3. és 6. §-ban foglalt feltételeknek megfelelő működés feltételeit 1997. december 31-ig teremtse meg.
(4) Ha a szociális intézmény 1997. december 31-ig a működési engedély kiadásához szükséges feltételeknek nem felel meg, de az intézmény működtetése ellátási érdekből indokolt, a működési engedély ideiglenesen, legfeljebb 1999. december 31-ig kiadható. E határidőt követően az ideiglenes működési engedély érvényét veszti.
(5) 1997. évben a 13. § (1) bekezdés rendelkezését úgy kell alkalmazni, hogy a normatív állami hozzájárulás iránti igényt 1997. január 31-ig kell benyújtani.

1. számú melléklet a 161/1996. (XI. 7.) Kormányrendelethez

Tartalmi követelmények a szociális intézmény működésére vonatkozó szakmai program elkészítéséhez
1. A szociális intézmény működésére vonatkozó szervezeti kérdéseknek foglalkozniuk kell:
– a szervezeti egységek egymásra épülésével, alá-fölérendeltségi viszonyaival,
– a feladatkörök megjelölésével,
– a szakmai egységek létszámával,
– a szakmai egységek szakképzettség szerinti megoszlásával.
2. A szociális intézmény célja, feladata meghatározásakor ki kell térni:
– az ellátottak körére,
– a feladatellátás szakmai tartalmára, módjára (részletesen bemutatva az intézet által nyújtott szolgáltatásokat),
– az ápolási, gondozási feladatok jellegére,
– az alapellátáson túl nyújtott szolgáltatások körére (pl. fodrász, kozmetikus, pedikűr).
3. A szolgáltatás igénybevétele feltételeinek meghatározásakor rögzíteni kell:
– a térítési díjakat, egyszeri hozzájárulásokat,
– egyéb szolgáltatások igénybevételének díjait,
– a gondozottaknak juttatott költőpénz mértékét.
4. Részletezni kell az intézmény tárgyévi költségvetését, a bevételek-kiadások alakulását.
5. A szakmai programhoz csatolni kell a szociális intézmény házirendjét.

1997. évi CXLVI. törvény a Magyar Köztársaság 1998. évi költségvetéséről

3. számú melléklet az 1997. évi CXLVI. törvényhez

A helyi önkormányzatok normatív állami hozzájárulásának jogcímei és összegei

9. Bentlakásos és átmeneti elhelyezést nyújtó intézményi ellátás
Összege: 292 000 Ft/ellátott
A hozzájárulás – a pszichiátriai és szenvedélybetegek, valamint a fogyatékosok bentlakásos intézményeinek kivételével – az ápolást, gondozást nyújtó otthonokban, a rehabilitációs intézményekben, valamint a gyermekek, a családok, az időskorúak, a pszichiátriai és szenvedélybetegek és a fogyatékosok átmeneti elhelyezését biztosító intézményekben, valamint a gyermekek átmeneti gondozását biztosító helyettes szülőnél ellátottak után illeti meg az önkormányzatot.
Azok az önkormányzatok vehetik igénybe a hozzájárulást, amelyek – a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényben szabályozott módon – időskorúak, hajléktalanok ápoló-gondozó otthonát, illetve rehabilitációs intézményt, továbbá időskorúak, pszichiátriai és szenvedélybetegek és fogyatékosok átmeneti elhelyezését biztosító intézményt, illetve – a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvényben szabályozott módon – gyermekek és családok átmeneti gondozását biztosító intézményt és/vagy helyettes szülői hálózatot tartanak fenn, és ezen feladat – intézményes ellátás esetén – az intézmény alapító okiratában (működési engedélyében) szerepel.

1990. évi IV. törvény a lelkiismereti és vallásszabadságról, valamint az egyházakról

1. § A lelkiismereti és vallásszabadság mindenkit megillető alapvető emberi szabadságjog, amelynek zavartalan gyakorlását a Magyar Köztársaság biztosítja.

2. § (1) A lelkiismereti és vallásszabadság joga magában foglalja a vallás vagy más lelkiismereti meggyőződés szabad megválasztását vagy elfogadását, és azt a szabadságot, hogy vallását és meggyőződését mindenki vallásos cselekmények, szertartások végzése útján vagy egyéb módon – akár egyénileg, akár másokkal együttesen – nyilvánosan vagy magánkörben kinyilváníthassa vagy kinyilvánítását mellőzze, gyakorolhassa vagy taníthassa. [Alkotmány 60. § (2) bek.]

6. § Az egyéni és közösségi vallásgyakorlást lehetővé kell tenni a szociális, egészségügyi, gyermek- és ifjúságvédelmi intézményben gondozott, a büntetésvégrehajtási intézetben fogvatartott számára.

17. § (1) Az egyházi jogi személy elláthat minden olyan nevelési-oktatási, kulturális, szociális, egészségügyi, sport, illetőleg gyermek- és ifjúságvédelmi tevékenységet, amelyet törvény nem tart fenn kizárólagosan az állam vagy állami szerv (intézmény) számára. E tevékenységi körben az egyházi jogi személy intézményt létesíthet és tarthat fenn.

19. § (1) Az állam az egyházi jogi személy nevelési-oktatási, szociális és egészségügyi, sport, gyermek- és ifjúságvédelmi intézményei működéséhez – külön törvény rendelkezései szerint – normatív módon meghatározott, a hasonló állami intézményekkel azonos mértékű költségvetési támogatást nyújt, illetőleg a támogatás az ilyen ellátásokra elkülönített pénzeszközökből történik.

1997. évi CXXIV. törvény az egyházak hitéleti és közcélú tevékenységének anyagi feltételeiről

5. § Az egyházi intézményfenntartók oktatási, egészségügyi és szociális tevékenységük után a hasonló feladatot ellátó állami és helyi önkormányzati intézményekkel azonos normatív állami hozzájárulásban részesülnek, amelyek jogcímeit és összegeit, illetve arányait az éves költségvetési törvény tartalmazza, a felsőoktatás tekintetében összhangban a felsőoktatási törvény rendelkezéseivel.

6. § (1) Az egyházak további támogatásra (a továbbiakban: kiegészítő támogatás) jogosultak, amelynek alapja az állampolgárok azon döntése, ahogyan az adott egyház által fenntartott intézmények közszolgáltatásait igénybe veszik.
(2) Az (1) bekezdés szerinti kiegészítő támogatás meghatározása minden évben a költségvetési tervezéskor ismert adatok alapján történik, az éves költségvetésről szóló törvényben, a közoktatási, illetve a szociális szolgáltatások igénybevételének figyelembevételével.

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 

11. § (1) Cselekvőképes mindenki, akinek cselekvőképességét a törvény nem korlátozza vagy nem zárja ki.
(2) Aki cselekvőképes, maga köthet szerződést vagy tehet más jognyilatkozatot.
(3) A cselekvőképességet korlátozó szerződés vagy egyoldalú nyilatkozat semmis.

17. § Gondnokság alá helyezés nélkül is cselekvőképtelen az, aki olyan állapotban van, hogy az ügyei viteléhez szükséges belátási képessége teljesen hiányzik.

18. § (1) A cselekvőképtelen személy jognyilatkozata semmis; nevében törvényes képviselője jár el.
(2) Nem lehet semmisnek tekinteni a cselekvőképtelen személy által közvetlenül kötött és már teljesített csekély jelentőségű szerződéseket, amelyek megkötése a mindennapi életben tömegesen fordul elő, és különösebb megfontolást nem igényel.

200. § (1) A szerződés tartalmát a felek szabadon állapíthatják meg. A szerződésekre vonatkozó rendelkezésektől egyező akarattal eltérhetnek, ha jogszabály az eltérést nem tiltja.
(2) Semmis az a szerződés, amely jogszabályba ütközik, vagy amelyet jogszabály megkerülésével kötöttek, kivéve ha ahhoz a jogszabály más jogkövetkezményt fűz. Semmis a szerződés akkor is, ha nyilvánvalóan a jóerkölcsbe ütközik.

205. § (1) A szerződés a felek akaratának kölcsönös és egybehangzó kifejezésével jön létre.
(2) A szerződés létrejöttéhez a feleknek a lényeges, valamint a bármelyikük által lényegesnek minősített kérdésekben való megállapodása szükséges. Nem kell a feleknek megállapodniuk olyan kérdésekben, amelyeket jogszabály rendez.

210. § (1) Aki a szerződés megkötésekor valamely lényeges körülmény tekintetében tévedésben volt, a szerződési nyilatkozatát megtámadhatja, ha tévedését a másik fél okozta vagy felismerhette.
(2) Jogi kérdésben való tévedés címén a szerződési nyilatkozatot akkor lehet megtámadni, ha a tévedés lényeges volt, és munkakörében eljáró jogi szakértő a feleknek együttesen adott a jogszabályok tartalmára nézve nyilvánvalóan téves tájékoztatást.
(3) Ha a felek a szerződéskötéskor ugyanabban a téves feltevésben voltak, a szerződést bármelyikük megtámadhatja.
(4) Akit a másik fél megtévesztéssel vagy jogellenes fenyegetéssel vett rá a szerződés megkötésére, a szerződési nyilatkozatot megtámadhatja. Ezt a szabályt kell alkalmazni akkor is, ha a megtévesztés vagy fenyegetés harmadik személy részéről történt, és erről a másik fél tudott vagy tudnia kellett.

219. § (1) Más személy (képviselő) útján is lehet szerződést kötni, vagy más jognyilatkozatot tenni, kivéve ha jogszabály szerint a jognyilatkozat csak személyesen tehető meg. Cselekvőképes személyt korlátozottan cselekvőképes személy is képviselhet.
(2) A képviselő cselekménye által a képviselt válik jogosítottá, illetőleg kötelezetté.

228. § (3) Az érthetetlen, ellentmondó, jogellenes vagy lehetetlen feltétel semmis; az ilyen feltétellel kötött szerződésre a részleges érvénytelenség szabályait (239. §) kell alkalmazni.

314. § (1) A szándékosan, súlyos gondatlansággal, vagy bűncselekménnyel okozott, továbbá az életet, testi épséget, egészséget megkárosító szerződésszegésért való felelősséget érvényesen nem lehet kizárni.
(2) A szerződésszegésért való felelősséget - ha jogszabály másként nem rendelkezik - nem lehet kizárni és korlátozni, kivéve, ha az ezzel járó hátrányt az ellenszolgáltatás megfelelő csökkentése vagy egyéb előny kiegyenlíti.

318. § (1) A szerződésszegésért való felelősségre, valamint a kártérítés mértékére a szerződésen kívül okozott károkért való felelősség szabályait kell alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a kártérítés mérséklésének – ha a jogszabály kivételt nem tesz – nincs helye.
(2) A szerződésszegésen alapuló igények érvényesítése kötelező, ha a szerződésben kikötött ellenszolgáltatás teljesítése egészben vagy részben az állami költségvetésből történik. A jogosult az igény érvényesítésétől – jogszabály eltérő rendelkezése hiányában – eltekinthet, ha a rendelkezésre álló adatok alapján meggyőződést szerzett arról, hogy a szerződésszegés olyan körülményekre vezethető vissza, amelyekért a kötelezett nem felel, vagy ha a szerződésszegés a nemzetgazdaság, továbbá a felek együttműködése szempontjából jelentéktelen.
(3) Ha a szerződésszegésen alapuló igények érvényesítése kötelező, és a jogosult e kötelezettségének indokolatlanul nem tesz eleget, a pénzkövetelésre (kártérítés, kötbér, árleszállítás) irányuló igényt a kifizetéseket a költségvetésből teljesítő pénzintézet az állam javára érvényesítheti.

319. § (1) A felek a szerződést közös megegyezéssel megszüntethetik vagy felbonthatják.
(2) A szerződés megszüntetése esetében a szerződés a jövőre nézve szűnik meg, és a felek további szolgáltatásokkal nem tartoznak. A megszűnés előtt már nyújtott szolgáltatás szerződésszerű pénzbeli ellenértékét meg kell fizetni, amennyiben pedig a már teljesített pénzbeli szolgáltatásnak megfelelő ellenszolgáltatást a másik fél még nem teljesítette, a pénzbeli szolgáltatás visszajár.
(3) A szerződés felbontása esetében a szerződés megkötésének időpontjára visszamenő hatállyal szűnik meg, és a már teljesített szolgáltatások visszajárnak.

339. § (1) Aki másnak jogellenesen kárt okoz, köteles azt megtéríteni. Mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható.
(2) A bíróság a kárért felelős személyt rendkívüli méltánylást érdemlő körülmények alapján a felelősség alól részben mentesítheti.

1992. évi LXVI. törvény  a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról

26. § (1) A Magyar Köztársaság területén élő, e törvény hatálya alá tartozó polgár [4. § (1) bekezdés] köteles beköltözés vagy kiköltözés után három munkanapon belül lakóhelyének, illetve tartózkodási helyének címét a települési önkormányzat jegyzőjének nyilvántartásba vétel céljából bejelenteni (a továbbiakban együtt: lakcímbejelentés).
(3) A lakcímbejelentéshez a lakás tulajdonosának vagy a lakás használatára egyéb jogcímen jogosultnak a hozzájárulása szükséges.

146/1993. (X. 26.) Kormányrendelet a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény végrehajtásáról

33. § (2) Szállásadó továbbá
b) a csecsemőotthon, más egészségügyi intézmény, diákotthon, kollégium, bentlakásos szociális intézmény vezetője (gondnoka) az irányítása alá tartozó szálláshelyre vagy lakóhelyre befogadott polgár és az ott lakó alkalmazott vagy hozzátartozó esetében.

1968. évi I. törvény a szabálysértésekről 

13. § A szabálysértés elkövetőjével azonos felelősséggel tartozik, aki mást a szabálysértés elkövetésére szándékosan rábír, úgyszintén az is, aki másnak a szabálysértés elkövetéséhez szándékosan segítséget nyújt.

17/1968. (IV. 14.) Kormányrendelet egyes szabálysértésekről

3. § (1) Aki a lakcímbejelentésre előírt rendelkezéseknek nem tesz eleget, úgyszintén aki a lakónyilvántartókönyv vezetésére vonatkozó kötelességét megszegi, tízezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.