OBH 2339/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Izafé Éva
Az eljárás megindulása

	Panaszos Emőd Nagyközség Lengyel Kisebbségi Önkormányzat Elnökeként fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, sérelmezve, hogy Emőd Nagyközséghez tartozó  Emőd-Istvánmajor település nem rendelkezik egészséges vízellátással, a jelenlegi hátrányos helyzet a település visszafejlődését eredményezi.
	A vizsgálat az egészséges környezethez, valamint a lehető legmagasabb szintű  egészséghez való alkotmányos jog sérelmének gyanúja miatt indult, egyidejűleg az önkormányzattól információ beszerzésére történt intézkedés.

A megállapított tényállás

	Emőd-Istvánmajor panaszos előadása szerint 2,5-3 km távolságra fekszik Emődtől, közigazgatásilag Emőd Nagyközséghez tartozik. Az itt élő lengyel százmazású lakosokat 1938-42 között telepítettek Derenkről erre a területre. A település infrastrukturális visszafejlődése miatt a lakosok száma 95 fő. Az ásott kutakból folyamatosan tűnik el a víz, egyes lakosok 6-8 éve szomszédból hordják a vizet. A jelenlegi kutakból egészségre ártalmas víz található, mivel az ÁNTSZ ivóvízként nem fogadta el, és 0-3 éves korig zacskós vizet írt elő. A víz hiánya és minősége többéves gond, ezért testületi tagként történő megválasztása után 1995-ben vetette fel először a problémát. Álláspontja szerint megfelelő lépések nem történtek, 1995 óta a helyzet  nem  változott.
	Az iratok között található 141 aláírást tartalmazó kérés, melyben az állampolgárok, mint  érintettek az egészséges  ivóvíz hiánya miatt szorgalmazzák a település részére a megfelelő vízellátás biztosítását.
	A kérdéssel már 1997. június 20-án a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztérium is foglalkozott, amikor a Nemzeti és Etnikai Kisebbségi Hivatal államtitkárát tájékoztatták a település közműves vízellátásának várható megoldási módozatairól, jelezve, hogy a beruházás állami támogatása a Vízügyi Alapból legkorábban 1998-ban lehetséges.
	A TÉRMŰ KFT Emőd-Istvánmajor ivóvíz ellátás építési munkáihoz elkészített műszaki leírás 1998. januári keltezésű. A műszaki leírás az Emődi vezetékes ivóvíz hálózat továbbépítésével tervezi megoldani Istvánmajor vízellátását. Itt a kilométer külterületi hosszának meghatározása közel 4 km, belterületi hosszúság pedig  meghaladja az 1 km-t, együttesen valamivel több, mint 5 km. Ezt azért tartottam fontosnak megjegyezni, mert a tényállás korábban más számot jelzett, további dokumentum pedig  ettől, illetve az eddig jelzettől ismételten más távolságot  tartalmaz. (Istvánmajor távolsága Emődtől)
	A műszaki leírást követően az önkormányzathoz 1998. január 17-én érkezett az OPTIMÁL 20 KFT ajánlata: Emőd-Istvánmajor vezetékes ivóvíz kiépítésének tervezésére és bonyolítására. A költségvetési főösszesítő szerint a munka ára közel 66 millió forint.
	Az iratok között fellelhető az ÁNTSZ Miskolc Városi Intézetének vízvizsgálat eredménye, mely vízminta vétel 1998. január 14-én történt methaemoglobinaemia megbetegedés (vizelet és anyagcserezavar) megelőzés érdekében.  A vizsgálati eredményekre tekintettel az ÁNTSZ kéri az önkormányzatot, hogy 0-3 éves korosztály részére a tasakos ivóvizet rendelje meg. A lakosság egészséges ivóvízzel  való ellátása érdekében kéri tervezni az ivóvíz vezeték bővítését Istvánmajorra is.
	A három ivóvíz vizsgálati eredmény többek között tartalmazza a coliform, a fekáliás coliform számot, a telepszámot 22 és 37 fokC-on, a nitrát ion, a fekáliás streptococcus előfordulást, a keménységre vonatkozó mutatót stb. Eredmény: A jelöltek miatt ivóvizül nem fogadható el. A víz nagy nitrát-tartalma csecsemőknél methaemoglobinaemia megbetegedést okozhat. Csecsemőknél ivóvízként vagy tea, tápszer egyéb étel készítésére felhasználni veszélyes és tilos.  A 98/306 sorszámú mérési eredmény nemcsak csecsemőkre nézve tartalmaz tiltást, hanem összefoglalóan a következőket mondja ki: A jelöltek (nitrát, coliform szám, telepszám stb.) miatt ivóvizük nem fogadható el.  A városi tisztiorvos 1998. február 25-én panaszos képviselő részére címzett levélben jelzi, hogy Emőd-Istvánmajor a közegészségügyileg veszélyeztetett települések közé tartozik. A lakosság egészséges ivóvízellátása önkormányzati feladat. A megvizsgált kutak vize határérték feletti nitrát tartalma és bakteriális szennyezettsége miatt ivóvízül nem fogadható el.
	Panaszos önkormányzati képviselő ilyen előzményekre figyelemmel az 1998. február 28-ai Képviselő-testületi ülés költségvetéssel foglalkozó napirendjére 1998. február 26-án írásos módosító indítvány előterjesztésével készült, melynek lénye a következő volt: 
Ismételten tájékoztatja a Képviselő-testületet az Istvánmajorban élő emberek ivóvíz problémájáról, a helyzet súlyosságáról.
Kéri  a testületet, hogy az 1998. évi költségvetésben szerepeljen az Emőd-Istvánmajor vízvezeték rendszerének kiépítéséhez szükséges önrész biztosítását, melynek összegét 13 millió forintban jelöli meg.
További indítványa, hogy a Képviselő-testület bízza meg a Polgármestert a pályázat benyújtására a megvalósítás érdekében.
Jelzi, hogy a lakosság egészségre ártalmas vizet fogyaszt, ezt igazolja az ÁNTSZ vizsgálat eredménye.
Fontosnak tartja közölni, hogy 10 család esetében már szárazak a kutak, Ők már 6-8 éve  a szomszédból hordják a vizet, amely egyébként is mérgező. Sajnálatosan a még meglévő kutakból is a apad a víz. Idézi az önkormányzat törvényi kötelezettségét az ivóvíz ellátásra. Utal az előnyös pályázati feltételekre, melynek elnyerése lehetőséget adna a megvalósításra. A bekerülési költség önrésze a már hivatkozott  dokumentum alapján  mintegy 13 millió forint. 
Utal arra is, hogy az Ötv. 112.§-ában foglaltakra, mely szerint már 1994-ig meg kellett volna oldani ezt a problémát az önkormányzatnak.
Módosító indítványában azt is sérelmezi, hogy a vízminőség korábbi folyamatos vizsgálata elmaradt, s ez a lakosság egészségi állapotára nézve egészségkárosodást jelent.  
Meglátása szerint ma már nem lehetséges ideiglenes megoldásokat fontolgatni, hiszen négy éves késedelemben vannak e kötelező alapfeladat ellátásában. Mielőbb végleges megoldást kell teremteni, mely csak a vezetékes rendszer kiépítése lehet. 
Különösen méltánytalannak érzi azt a megközelítési módot, ha bárki és bármely szerv a "kihalásra" hivatkozna, ezzel érvelne.
Korábbi eredménytelen erőfeszítéseire hivatkozik, ezért most már írásban kéri a testületet a kérdés megfelelő súlyú kezelésére, és kéri a látszatát is elhárítani annak, hogy az önkormányzatra szoruló és kényszerűségből itt élő lengyel kisebbségnek az élethez szükséges minimális feltételeit sem kívánja az önkormányzat biztosítani. 

	A Képviselő-testület 1998. február 26-án, tehát a módosító indítvány e előterjesztésének napján ülésezett, mely ülés egyik napirendje Emőd Nagyközség Önkormányzat 1998. évi költségvetésének elfogadása volt. Panaszos képviselő szóban is jelezte az általa képviselt ügy fontosságát, és azt a lényeges körülményt, hogy a Megyei Területfejlesztési Tanács 1998. február 28-án fogja kiírni azt a pályázatot, mely a vízberuházás megvalósításához elengedhetetlenül szükséges önrészt is megköveteli, ezért döntést várt a testülettől. Ismételten szóban is előadta, hogy az önkormányzat mulasztásban van, Borsod megyében egyetlen település sincs  - Istvánmajor kivételével - ahol ne lenne kiépített  vezetékes ívóvízrendszer. Istvánmajornak önállóan lehetősége sincs pályázat benyújtására, az önkormányzattól függő kérdés megoldásában, s ily módón kiszolgáltatott helyzetben vannak.
	A Polgármester erre való reagálásban közölte, hogy  az ivóvíz probléma  1990-1994 között nem vetődött fel ilyen súllyal, és az sem, hogy az önkormányzat oldja meg az ivóvízellátást. A probléma 1995-ben vetődött fel, ekkor a Bükkábrányi Bányát megkeresték, együttműködési megállapodást is kötöttek. A Bánya vállalta, hogy Istvánmajorban ivóvíz minőségű kutat fúrat. A munka nem ott fejeződött be és nem úgy, ahogy az önkormányzat szerette volna, mert ekkor már kezdeményezés történt arra nézve, hogy Istvánmajorban vezetékes víz legyen. A Polgármesteri hozzászólás ezt követően ecsetelte, hogy panaszos képviselő különböző szervekhez fordult  a problémával, lejáratva ezzel az önkormányzatot. Hivatkozott arra, hogy a bányával történt összeütközés miatt - melyet panaszos kezdeményezett - a bánya abbahagyta a kútfúrást. Terhére rótta panaszosnak, hogy a különböző szintű tárgyalások magánúton folytak, nem volt kapcsolat az önkormányzat és a panaszos képviselő között. Ekkor még nem tisztázott az a körülmény sem, hogy az Istvánmajoriak mekkora hozzájárulást vállalnának, mivel  a  Polgármester  úgy nyilatkozott, hogy ez megválaszolandó kérdés. Utalt arra, hogy Képviselő-testület határozata még érvényben van, várják a pályázat kiírását.
38/1997. (VIII.28.). sz. határozat:
Emőd Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testülete pályázatot nyújt be Emőd-Istvánmajor ivóvízhálózatának kiépítésére.
A Képviselő-testület a pályázat előkészítésével a Lengyel Kisebbségi Önkormányzat elnökét (panaszos) bízza meg.
Felelős: Települési képviselő a Lengyel Kisebbségi Önkormányzat Elnöke. (Panaszos)
	A költségvetést is tárgyaló testületi ülés napirendjén a Polgármester azt i s előadta, hogy a Polgármesteri Hivatal  el fog végezni minden feladatot a pályázat benyújtásával kapcsolatban, "csak  ott a probléma, hogy  a Képviselő Úr nem áll szóba a hivatallal." (?) Továbbiakban előadja, hogy  panaszos képviselő nem tudott eredményt elérni, és ezért a felelősséget az önkormányzatra kívánja hárítani. Azt is felhozta, hogy az ÁNTSZ nem határozati formában, csak tájékoztatásban küldte meg a vízvizsgálat eredményét. Panaszos képviselő ezen a testületi ülésen felvetette azt is, hogy 18 millió forint el van különítve útfelújításra. E jelzés utalás arra, hogy a megfelelő önrész esetleges átcsoportosítással biztosítható lenne a vízberuházáshoz. 
	A Borsodvíz Rt. igazgatója 1998. március 23-ai keltezéssel a polgármesterhez fordult, és javaslatot tett Emőd-Istvánmajor vízellátásának megvalósítására. A helyi vízbeszerzést tartja gazdaságosnak és ezért az 1996-ban fúratott 120 m talpmélységű kút felhasználására tett javaslatot. 
	Megkeresésünkre a polgármester a következő választ adta: Istvánmajor a község központjától mintegy 7 km-re található településrész, mely közigazgatásilag Emődhöz tartozik. Elektromos energiával, közvilágítással, kiépített úttal és telefonnal ellátott. Működik élelmiszer- és italbolt. A lakosság száma 1992-től fokozatosan csökkent, jelenleg 89 fő az állandó lakosok száma. A nagyközség a településrészen falugondnoki hálózatot működtet. A kutak vízszintjének csökkenése 1995-ben volt észlelhető, az akkori feltételezés szerint a Mátrai Erőmű Rt. bányászati tevékenységével összefüggésben. Ellentételezésként a bánya egy 120 m mélységű kutat fúratott. Időközben megérkezett az a szakvélemény, mely szerint nem a bányaművelés okozza a vízszintcsökkenést, és így az Rt. nem kötelezhető az ivóvízellátásra. A Lengyel Kisebbségi Önkormányzat elnöke "magas rangú elvi támogatókat keresett". Az önkormányzat az 1997. évi 38. határozatával döntött, hogy az ivóvízellátás megoldására pályázatot nyújt be, az előkészítéssel megbízta panaszos képviselőt. Válaszában több ponton panaszos terhére rója e munka során végzett kezdeményezéseket, tárgyalásokat, s azt is megjegyzi, hogy panaszos képviselő tevékenysége ez időtől vagy már korábban is politikai indíttatású volt. A polgármester is részletezi az Optimál Kft. által készített anyagot, annak végösszegét stb. (9 km-ben jelzi a vezeték megépítését.) A polgármester előadja, hogy a Borsodvíz Rt. igazgatóját megkeresték, vizsgálatok elvégzésére, az alábbiak szerint: 
A településrészen meglévő 120 m talpmélységű kút vas és ammónia tartalmának csökkentése milyen tisztítástechnológiával érhető el és milyen költséggel.
A településrészre a vezetékes ivóvíz kiépítése a Borsodvíz Rt. számításai szerint milyen összeggel valósítható meg.
Mindkét variációra a vízjogi engedélyt szerezze be. 
	A válasz azt is tartalmazza, hogy jelenleg a tervezési munkák folyamatban vannak. Az ÁNTSZ előírása szerint a csecsemők és a terhesanyák részére tasakos ivóvizet biztosít az önkormányzat. Felmérték, hogy az önkormányzat által biztosítandó (zárható, kannás) ivóvizet hány fő igényli a településről. A felmérés szerint 2 fő tartott erre igényt, akik részére a kannákat beszerezték és a szállítást a falugondnok biztosítja. Végezetül a polgármester közli, hogy Emőd Nagyközség Önkormányzata az elkészült tervek és engedélyek alapján pályázatot nyújt be a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Területfejlesztési Tanácshoz, de csak nyertes pályázat esetén tudja hálózatról vagy a meglévő kút alkalmassá tételével a helybeni vízvételi lehetőséget biztosítani. 
	1998. május 18-án a vizsgálat eredményes lefolytatása érdekében a nemzeti, etnikai és kisebbségi országgyűlési biztos munkatársával közösen helyszíni szemle megtartására került sor, a munkatársak az érintetteket meghallgatták. A helyszínen panaszos képviselő megismételte írásban előadott panaszát, kiegészítve azzal, hogy komoly félelme van, mely szerint a Képviselő-testület a felelősséget reá kívánja hárítani. A megbeszélésen 15-20 fő változó létszámban vett részt. Panaszosok elmondták, hogy a vízellátás aggasztó méreteket öltött, mert egyre több kút száradt ki, vízhozam jelentősen csökken. Ez már megélhetésüket, illetve létfenntartásukat veszélyezteti, a települési önkormányzat mégsem tesz semmit a megoldás érdekében. Az ügyben lakossági fórumot szerveztek, majd 1998. februárjában tartott testületi ülésen nem biztosítottak számukra megfelelő időt, illetve lehetőséget az igények ismertetésére. Hangsúlyozták, hogy nem tudják elfogadni azt a megoldást, amely szerint az ún. falugondnoki járaton (amely a lakosoknak az egyetlen "tömegközlekedési" összeköttetését biztosító eszköze a külvilággal) vagy lajtoskocsin, illetve zacskóban szállítják részükre a vizet, mert 
- egyrészt sok az időskorú ember, akik nem képesek nagyobb távolságról naponta házhoz vinni a vizet, van közöttük mozgáskorlátozott is;
- másrészt a fiatalabbak, továbbá a nagyobb családok is szeretnének a község központi részén lakókhoz hasonló komfortot élvezni, de legalább elérni, hogy egy kerti csap legyen minden portán.
	A megbeszélésen a résztvevők többször kiemelték, hogy Ők csak azt kívánják, hogy minél előbb megoldódjon a vízellátási problémájuk, nem szeretnének senkit bántani, vagy felelőssé tenni. Kérik, hogy a helyi önkormányzat biztosítsa a megélhetésükhöz nélkülözhetetlen vízellátást és ne csak a kommunális adót fizetesse meg velük. Egyébként a településrészen 1963-ban történt a villamos áram bevezetése, azóta semmilyen jelentős beruházás nem történt. A major egyetlen vegyes- és italboltja is bezárással fenyegetett a vízellátás hiánya miatt, mert az önkormányzat álláspontja szerint a közegészségügyi feltételek megteremtése kizárólag az üzemeltető vállalkozó kötelezettsége. (Az üzletnek helyt adó épület panaszosok szerint önkormányzati tulajdon.) A megjelentek sérelmezték több önkormányzati képviselő azon álláspontját is, amely szerint a településrész kihaló félben van, ezért ide beruházás felesleges.  Ennek ellentmond az a körülmény, hogy a beszélgető partnerek között jelen voltak fiatalok, ifjú házasok. Nekik külön gondot okoz a majorba történő letelepedés, hiszen a magasabb komfortfokozathoz szokott társaikat az itteni körülmények elriasztják. A beszélgetés résztvevői mindig visszatérően hangsúlyozták, hogy csak normális körülményeket szeretnének és megjegyezték, hogy a gázfejlesztéssel kapcsolatban sem kereste meg őket az önkormányzat, holott szívesen vették volna, ha az életüket könnyebbé tevő ezen közszolgáltatásban is részesülhettek volna. Enélkül megvannak ugyan, de a korunknak megfelelő vízellátásról már nem hajlandók lemondani. Víz nélkül gazdálkodni sem tudnak, nagyobb állatállományt már nem képesek tartani és a növénytermesztés is nehéz ilyen körülmények között. Tudomásuk szerint a településrész nem szerepel a község szennyvízberuházás fejlesztési elképzeléseik között sem. A helyszíni szemle során a munkatársak azt tapasztalták, hogy Istvánmajor közelében szemétlerakó hely van kijelölve, amely egyébként égése esetén fojtogató füstjével, nagyobb szél alkalmával az elfújt szeméttel teszi nehezebbé életüket. Elmondták, hogy közelükben, a központtól hasonló távolságra található egy 20 családot magába foglaló település (Adorján-tanya), ahol a vezetékes vízellátását az illetékes önkormányzat már megoldotta. 
	A munkatársak ismereteket kívántak szerezni a település polgármesterétől és jegyzőjétől. A jegyző szerint az önkormányzat, illetve jogelődje előtt 1986/87 óta ismeretes a vízellátás problémája. A polgármester ezt cáfolta és kijelentette, hogy a szóban forgó probléma 1995-ben jelentkezett. Lényeges új információ nem hangzott el, a polgármester által a megkeresésre küldött válasz ismétlése történt meg, Közölte még, hogy Istvánmajor lakosságát nem nyilatkoztatták a számba jöhető hozzájárulásról, "csak előzetes szondázást végeztek". 

Az ügy jogszabályi háttere

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról

A települési önkormányzat feladata, hatásköre, szervei
8. § 
(4) A települési önkormányzat köteles gondoskodni az egészséges ivóvízellátásról, ....

112. § E törvény 8. § (4) bekezdésében előírt az egészséges ivóvíz ellátásának biztosításáról minden községben legkésőbb az 1990. évben megválasztott helyi önkormányzati képviselő-testület megbízatásának a lejártáig kell gondoskodni.

1992. évi LXXXIX. törvény a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatási rendszeréről

Támogatható célok 1997–1998. évekre
	 Sor- szám	 Támogatható cél	 	 Igénybevétel feltételei
	 	 	 	 	 
I.	 Vízgazdálkodás	 	 1.	 A szennyvízelvezetéssel és -tisztítással  
                                                                        kapcsolatos támogatás az állandó népesség
                                                                        ellátásaigényelhető.
	 	 	 	
					2.	Nem igényelhető támogatás a meglévő 							létesítmény rendeltetésének megváltoztatásával, 						átalakításával, élettartamának növelésével 							összefüggő, valamint az üzemeltetést szolgáló 						javítási, karbantartási munkákhoz.

1996. évi XXI. törvény a területfejlesztésről és a területrendezésről

3. § (1) A területfejlesztés és területrendezés feladata:
(2) A területfejlesztés feladata különösen:
b) az elmaradott térségek felzárkóztatásának és fejlődésének elősegítése;
Alapfogalmak
5. § A törvény alkalmazásában:
k) elmaradott térség: ahol a gazdaság értéktermelő képessége, infrastrukturális fejlettsége és társadalmi mutatói jelentősen kedvezőtlenebbek az országos átlagnál;
A megyei területfejlesztési tanács
13. § (1) A megyei területfejlesztési tanács feladatainak ellátásában együttműködik a települési önkormányzatokkal, a megye fejlesztésében közvetlenül és közvetve közreműködő területi államigazgatási szervekkel, az érdekelt társadalmi és szakmai szervezetekkel, valamint a megyei munkaügyi tanáccsal.
(2) A megyei területfejlesztési tanács a megye területén összehangolja a kormányzat, a helyi önkormányzatok, azok területfejlesztési társulásai és a gazdasági szervezetek fejlesztési elképzeléseit. Ennek keretében:
14. § (1) A megyei területfejlesztési tanács tagjai:
(3) A megyei területfejlesztési tanács elnöke a megyei közgyűlés elnöke, alelnökét két évre a megyei területfejlesztési tanács maga választja. A megyei területfejlesztési tanácsot az elnök – akadályoztatása esetén az alelnök – képviseli.

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya

18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.
70/A § (3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.

A vizsgálat megállapításai

	A vizsgálat megállapította, hogy a helyi önkormányzatokról szóló törvény 8. §-ának (4) bekezdésében megfogalmazott települési önkormányzati alapfeladat ellátása az egészséges ivóvízellátás tekintetében Istvánmajor településrészen nem valósult meg. A különböző nyilatkozatok és a rendelkezésre álló dokumentumok hiányosak, tartalmukban egyes anyagok csak részben értékelhetők, illetve egyértelmű következtetés nem vonható le, hogy a dokumentum milyen cél megvalósítására fogalmazódtak meg.
	Az önkormányzat már 1997. augusztus 28-án arról döntött, hogy Emőd-Istvánmajor ivóvízhálózatának kiépítésére pályázatot nyújt be. Ehhez képest 1998. február 26-án a költségvetést is tárgyaló testületi ülésen még költségvetési rendelkezés sem történt a pénzügyi megvalósítás irányára, határidejére stb. Tény az, hogy a Kisebbségi Önkormányzat elnökét bízta meg e feladattal, úgy mint 
- pályázat benyújtása ...
- előkészítés ...
	A vizsgálat megállapította, hogy e határozat nem felel meg a települési önkormányzat feladatára és hatáskörére vonatkozó szabályoknak, tekintettel arra, hogy a Képviselő-testületet a polgármester képviseli. A Képviselő-testület egyes hatásköröket ugyan átruházhat pl. Kisebbségi Önkormányzat testületére, jelen esetben azonban erről szó sem lehet, mivel a testület akarata nem vonatkozott e hatáskör átruházására, s ily módon felelőssé sem volt tehető a Kisebbségi Önkormányzat elnöke. Helyesen történt az az elgondolás, hogy az előkészítő munkával megbízták panaszos képviselőt, ennél több feladatot panaszos nem is vállalhatott, hiszen pl. anyagi eszközökkel nem ruházták fel. A kifogásolt 38/1997. évi határozat helyesen két döntést tartalmaz, melyben előkészítőként felelőssé tehető a panaszos képviselő. A másik döntés a pályázat benyújtására szól, melynek felelőse csak a polgármester lehet, lévén, hogy a Képviselő-testületet ő képviseli.  
	A vizsgálat azt is megállapította, hogy az 1998. április 1-jei Emőd-Istvánmajor vízellátás tárgyú, a Borsodvíz Rt. igazgatója részére szóló levél, mint megbízás lényegében nem értékelhető, mert bár a fenti tárgyú dokumentum javasolt lehetőségekről beszél, azok kifejtésre nem kerülnek. Ha alapul vesszük a Borsodvíz Rt. már részletesen idézett 1998. március 23-ai tájékoztatását, ott is csak a már meglévő 120 m talpmélységű kút esetleges alkalmassá tételéről van szó, 15 millió forint + áfa összegben és említés sem történik a már meglévő nagyközségi rendszerhez való hozzákapcsolásról. Ezért értékelhetetlen az önkormányzat kezdeményezése a Borsodvíz Rt.-nek íródott levél alapján, mert abban nincs kifejtve a lehetőségek egyetlen módozata sem. Az önkormányzat olyan felelőst bízott meg, akit e feladat végrehajtásának elmaradásáért nem tud felelősségre vonni. Az önkormányzat pontos felmérést nem végzett a településrészen és nem hozta az érintetteket olyan helyzetbe, hogy megfontoltan és felelősséggel nyilatkozhassanak a víziközmű megvalósítása során az esetlegesen vállalt önrészről.
	Az önkormányzat készített ugyan felmérést arról, hogy napi 30 l ivóvizet ki igényli Istvánmajorban. E felmérés dátuma nem állapítható meg, az viszont igen, hogy ezt a megoldást 2 fő kéri. Ebből az önkormányzat és más szerv sem vonhat le messzemenő következtetéseket, mivel ennek a nyilatkozatnak is meg van az ésszerű indoka. Az érintettek határozottan attól félnek, hogy egy egyöntetű nyilatkozat azt eredményezné, mely szerint véglegesen e sorsra ítéltetnek, a vizet kannában kapják és a komfortos megoldás véglegesen elvetődik. A kannás megoldás azért is idegen a településen élőknek, mert adott esetben az is előfordulhatna, hogy egy kánnaból különböző családok vennének vizet, melyet egészségügyi szempontból nem tartanak jó megoldásnak. A lajtoskocsival való vízhordás mellett pedig azért nem állnak ki, mert határozott meggyőződésük az, hogy ez véglegesen konzerválná helyzetüket. Tény, hogy a zacskós, a kannás, illetve a lajtoskocsis megoldás is jogszerű lehet egy átmeneti időre. A mai viszonyok között azonban alapvető igény, e közmű biztosítása a településen, hiszen ha csak Borsod megyét nézzük, két település érintett, ahol e kérdés még megoldatlan, de mindkét település jó irányban halad ennek megvalósítására. Nem fogadható el a polgármester azon álláspontja, hogy Magyarországon 250 ezer ember egészséges ivóvízzel való ellátását zacskós, kannás vízzel és lajtoskocsival oldják meg. Figyelembe kell venni, hogy Emőd Nagyközségben vezetékes vízrendszer van, mely nagyban elősegítheti például a rendszer továbbépítésével Istvánmajor egészséges vízellátását. Másik lehetőség a már meglévő kút tisztítása és alkalmassá tétele vezetékes (de nem közkifolyós) vízrendszer megépítésére. E cél elérésére indokolt felmérni a lakosság konkrét igényét, esetleges kötelezettségvállalását. 
	Végezetül azt is meg kell jegyezni, hogy a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatási rendszeréről szóló törvény idézett melléklete világosan rögzíti, hogy 1997-1998. évekre utalást sem tartalmaz ivóvízellátás kiépítésének megvalósítására, figyelemmel arra, hogy az önkormányzati törvény 112. § -a akként rendelkezik, hogy a 8. § (4) bekezdésben előírt egészséges ivóvíz ellátásának biztosításáról minden községben legkésőbb az 1990. évben megválasztott helyi önkormányzati képviselő-testület megbízatásának a lejártáig kell gondoskodni.
"A szervezeti, feladat-hatásköri, működési kérdéseket rendező törvénytől "idegen" rendelkezés. Politikai tartalmú döntés, aminek oka az, hogy a rendszerváltás évében sok száz községben nem volt egészséges ivóvíz. Az Ötv. 8. § (4) bekezdése a "minimum" kötelezettségek egyikeként tette minden település önkormányzata kötelezettségévé az egészséges ivóvíz ellátásról való gondoskodást, a törvény hatálybalépésekor viszont sok száz község erre még nem volt képes. A törvény voltaképpen elsősorban a Kormány kötelezettségét írta itt elő, s megvalósítására a Kormány külön programot dolgozott ki. A programot teljesítették az első önkormányzati ciklus végéig."
	Az önkormányzat nevében a Polgármester a megkeresésre adott válaszában az 1998. augusztus 31-ig benyújtandó pályázatra való utalással nem arról nyilatkozott, hogy a Területfejlesztési Tanácshoz az ivóvíz ellátás megvalósítására szóló pályázatot az önkormányzat be is  fogja nyújtani, de ez az utalás mégis csak arra enged következtetni, hogy  az Istvánmajori lakosok igényét az önkormányzat felismerte, és annak végrahajtása érdekében intézkedéséket kíván tenni.
	A vizsgálat megállapította, hogy az 1990 óta fennálló folyamatos fejlesztési lehetőségek a településrész egészséges ivóvíz ellátásra vonatkozóan kihasználatlanok maradtak, hiszen 1990-től 1996-ig  a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatásainak rendszerében kiemelt helyet foglalt el e feladat megvalósítása, illetve támogatása. Ez időtől  az első helyen szerepelt az ivóvízellátással kapcsolatos támogatási forma, még 1996-ban is. Ezt követően 1997-től azonban a vízgazdálkodás, mint támogatható cél csak a  szennyvízelvezetést foglalja magába.
	Nem vitatható, hogy a vizsgált önkormányzat jelenleg és korábban is nem volt nehéz gazdálkodási helyzetben, a megkeresésre adott önkormányzati válasz azonban nem tesz említést arról, hogy az 1990 óta eltelt 8 év alatt volt e kezdeményezés a pályázat benyújtásáig terjedően, és a megvalósítás a pályázat elutasítása miatt hiúsult volna meg. E mulasztás kétségtelenül alkotmányos visszásságot okozott és okoz a mai napig is az egészséges környezethez való alkotmányos jog sérelmére. Megállapítható, hogy sérül az itt élő állampolgárok lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos joga is. Alapvető cél lenne a településrész egészséges vezetékes ivóvízellátásának mielőbbi megvalósítása,  ezzel is érvényesítve a jogegyenlőség alkotmányos elvét, olyan intézkedések megtételével mely a fennálló esélyegyenlőtlenséget ezen a településen is mielőbb feloldja a Nagyközség központjában és a településrészen élő állampolgárok között.

A j á n l á s o k

Az 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján  a következő ajánlást teszem:

1. Felkérem Emőd Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testületét, hogy ismételten tekintse át Emőd-Istvánmajor egészséges ivóvízzel való ellátásának kérdését, és a lehetőségek keretében belül ezt illessze költségvetési rendeletébe, amennyiben a költségvetés módosítása az esetleges tartalék, vagy egyéb eszközök felhasználásával a biztonságos működés veszélyét nem jelenti.

2. Az előbbi ajánlás teljesíthetősége esetén még ez évben nyújtson be pályázatot a Megyei Területfejlesztési Tanácshoz, nem csak a Nagyközségi szennyvízelvezetés feladatának megoldására, hanem Istvánmajor településrész egészséges ivóvíz ellátása érdekében a vezetékes vízhálózat kiépítésére is.

Az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján  a következő ajánlást teszem:

3. Kérem a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Területfejlesztési Tanácsot és annak Elnökét, hogy Emőd Nagyközség Önkormányzatának  Istvánmajor egészséges vezetékes ivóvíz ellátásával kapcsolatos pályázata esetén - a lehetőségek keretei között - segítse a települési önkormányzat céljának megvalósítását, az itt élő állampolgárok életkörülményeinek jelentős, de alapvető szintű javítását.

4. Felkérem az Állami  Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat Miskolc Városi Intézetét, hogy Istvánmajor településrészen végzett eddigi vizsgálataival illetve a jövőbeni vizsgálatokkal segitse elő az egészséges ivóviz ellátás mielőbbi megvalósitását, megakadályozva ezzel a területen élők további egészség romlását. 

Kérem Emőd Nagyközség Polgármesterét, a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Területfejlesztési Tanács Elnökét és az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat Miskolc Város Tisztiorvosát, hogy áláspontjáról iletve intézkedéséről az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése, valamint a 21. § (2) bekezdése értelmében 30 napos határidőn belül értesíteni sziveskedjen.

Budapest, 1998. május 28.

Dr. Polt Péter