OBH 2331/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Szabó Zoltán

Az eljárás megindítása

A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert férje 1997. augusztus 3-ai közlekedési balesete ügyében véleménye szerint a rendőri eljárás és döntés egyoldalú volt, a helyszínrajz és a ténymegállapításról felvett jegyzőkönyv nem pontosan rögzítette a tényeket. 

A panaszosnak az Országgyűlési Biztos Hivatala panaszirodáján történt meghallgatása után az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese az 1993. évi LIX. törvény 16. §. (1) bekezdése alapján az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében meghatározott jogállamiság, jogbiztonsághoz való alkotmányos jog sérelmének gyanújára tekintettel, az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében vizsgálatot rendelt el.

Alkalmazott jogszabályok

A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény;
A szabálysértésekről szóló 1968. évi I. törvény;
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény.

A megállapított tényállás

1997. augusztus 3-án 14.00 órakor Kiskunfélegyháza belterületén a panaszos férje személygépkocsival a Szentesi út és a Kálvária út kereszteződésében jobbra kanyarodás közben összeütközött a védett útvonalon haladó egyik járművel. A baleset következtében személyi sérülés és anyagi kár keletkezett.

A Kiskunfélegyházi Rendőrkapitányság a lefolytatott szabálysértési eljárás eredményeként a panaszos férjét a közúti közlekedés rendjének megzavarása szabálysértés miatt 13 eFt. pénzbírságra büntette és vezetői engedélyének 4 hónapi időtartamra történő bevonásával sújtotta. 

A Bács-Kiskun Megyei Rendőr-főkapitányságra benyújtott fellebbezésében a balesetben való közrehatást elismerte, alapvetően a vezetői engedély bevonását kifogásolta. 

A másodfokú szabálysértési tárgyaláson a felelősséget vitatták, ugyanakkor ezen eljárás során a rendőrhatóság kihangsúlyozta, hogy az elkövető első meghallgatása alkalmával nem emelt kifogást a rendőri helyszínelés adatai, valamint az igazságügyi közlekedési szakértő véleményében foglalt megállapításokkal kapcsolatban. Hangsúlyozta, hogy a fellebbezési eljárás adatai szerint az elsőfokú szabálysértési hatóság határozata a felelősség tekintetében törvényes és megalapozott. A fellebbezésben előadott körülményekre tekintettel indokoltnak látta csökkenteni a pénzbírság összegét, valamint a vezetői engedély visszavonásának időtartamát. 

A panaszos a személyes meghallgatása, majd azt kiegészítő írásos beadványában sérelmezte, hogy a helyszínen intézkedő rendőr pontatlanul készítette el a helyszínrajzot, a baleset helyszínén - előtte ismeretlen okból - a távozásuk után a balesetben részes másik gépkocsivezetővel beszélgetett, a ténymegállapításról és a meghallgatásokról felvett jegyzőkönyvek pontatlanok, a kirendelt szakértő véleményét nem tartja megalapozottnak, összességében elfogultnak tartják az eljárást. 

A szabálysértésekről szóló 1968. évi I. törvény az eljáró hatóságok részére meghatározza, hogy kötelesek a tényállást alaposan és hiánytalanul feltárni, ennek érdekében a tényállás bizonyításához szükséges bizonyítékokat beszerezni. Ha az ügy jellege azt szükségessé teszi tárgyalást tart, ahol meghallgatja az elkövetőt, tanúkat, szakértő kirendeléséről határoz, s megtesz minden olyan intézkedést, ami a felelősség megnyugtató tisztázása érdekében szükséges és indokolt. Az eljárás során beszerzett bizonyítékokat a hatóság szabadon mérlegeli és az ezen alapuló meggyőződése szerint bírálja el. 

Az országgyűlési biztosnak nincs arra lehetősége, hogy a bizonyítási eljárást maga folytassa le. 

Amennyiben a hatóságok a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázták, mérlegelési jogkörük alkotmányos kereteit nem lépték túl, abban az esetben eljárásuk a jogállamiság következményeinek megfelel.

A vizsgálat nem tárt fel olyan körülményt, amely alkotmányos visszásságra utalna, ezért a vizsgálatot a panaszos egyidejű értesítése mellet megszüntetem.

Budapest, 1998.

Dr. Polt Péter