OBH 2263/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása

A Népszava 1998. március 26-i, illetve a Napi Magyarország 1998. április 7-i száma hírt adott arról, hogy az Egészségügyi Szakképző és Továbbképző Intézet (ETI) másodéves hallgatói nem folytathatják tanulmányaikat. Az ETI és a Szent-Györgyi Albert Orvostudományi Egyetem (SZAOTE) között tervezett szerződés ugyanis meghiúsult, a Magyar Akkreditációs Bizottság döntése következtében.
Mivel az esemény több hallgatónak a művelődéshez (Alkotmány 70/F. § (1) bek.) és közvetve a munkához (Alkotmány 70/B. § (1) bek.) való jogát is érinti, az ügyben - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 17. § (2) bekezdése alapján - hivatalból vizsgálatot indítottam. 

Az ügyben tájékoztatást kértem az akkor hatáskörrel rendelkező művelődési és közoktatási minisztertől, továbbá a népjóléti, majd később az egészségügyi minisztertől.

Megállapított tényállás

Az ETI a SZAOTE Egészségügyi Főiskolai Karával egy olyan közös program indítását tervezte, melynek első szakaszát az ETI által szervezett formában teljesítik a tanulók, és ennek lezárásaként sikeres vizsga esetén az EU direktíva komform ápolói szakképesítést kapják meg. Ezt követően pedig a Főiskolán folytathatják tanulmányaikat speciális tanulmányi program szerint.

A SZAOTE Főiskolai Karával azonban a tervezett együttműködés meghiúsult. A Magyar Akkreditációs Bizottság ugyanis a felsőfokú ápolói szakképzést nem minősítette akkreditált felsőfokú szakképzésnek. Ebben a szakaszban foglalkozott a problémával a sajtó.

Az ETI és a Népjóléti Minisztérium tovább kereste a megoldás lehetőségét. Végül - az akkori MKM szakmai állásfoglalása alapján - a Pécsi Orvostudományi Egyetem Egészségügyi Főiskolai Kara 1998 áprilisában vállalta, hogy - figyelemmel a hallgatók előzetesen szerzett ismereteire - speciális oktató programmal megszervezi számunkra a főiskolai képzést, ami így a rendes levelező képzésnél 1 évvel rövidebb. (Bár az ETI által meghirdetettnél hosszabb.)

Az ETI-ben végzett hallgatókat felvették a diplomás ápoló szakra, mégpedig - elért felvételi pontszámaik alapján - az államilag finanszírozott csoportba. Eredetileg - a felvételi nélküli, rövidebb képzés költségtérítéses lett volna. Az ETI a hallgatóknak visszafizette a befizetett 50.000 Ft képzési költséget.

A sajtóban közölt ügy végül is kedvezően zárult. Az ETI és az egészségügyi dolgozók között nincs per, ők már főiskolai hallgatók.

A vizsgálat megállapításai

Az ETI az ápolók képzését azt követően hirdette meg, hogy erről a SZAOTE Főiskolai Karával a szándéknyilatkozatot a képzés főiskolai folytatásáról aláírták. Az együttműködési megállapodást azonban már nem kötötték meg. Ez a tény valóban bizonytalanná tette az ETI által meghirdetett képzésre jelentkezők oktatásának a feltételeit és a diplomaszerzést.

Végül - ugyan az eredeti tervtől eltérő feltételek szerint - az érintett szervezetek hatékony együttműködésével sikerült elhárítani a hallgatókat fenyegető sérelmet, az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot. A konkrét ügyet ezért ajánlás nélkül lezárom. Arra azonban más ügyekhez hasonlóan ez is tanulságul szolgál, hogy az oktatás szervezésénél - a feltételek meghatározásánál - nagyobb körültekintéssel kell eljárni. Aláírt szerződés nélkül és ennek előkészítéséhez az oktatási tárca szükség szerinti szakmai tájékoztatása nélkül jelentős hátrányt, jogsérelmet lehet okozni. 

Budapest, 1999. december 16.

Gönczöl Katalin