OBH 2033/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása

A panaszos azt sérelmezi, hogy a magyar-bolgár szociál-politikai egyezmény alapján megállapított nyugellátása alacsony összegű, a megállapítása hosszadalmasan történt. Az 1997. október 19-én kelt első fokú határozatra benyújtott fellebbezését nem bírálták el, a panasz időpontjáig (1998. március 18.).

Érintett alkotmányos jogok

Szociális biztonsághoz való jog [Alk. 70/E. § (1-2) bek.]

Alkalmazott jogszabályok

1962. évi 2. tvr. a Magyar Népköztársaság és a Bolgár Népköztársaság között a szociálpolitikai együttműködésről, Budapesten az 1961. június 30. napján egyezmény kihirdetéséről, valamint a végrehajtására kiadott 6/1962. (VI.30.) MüM. rendelet.

Megállapított tényállás

A panaszos 1995. június 25-én benyújtott nyugdíj igénye alapján a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a nyugdíj végleges megállapításához szükséges adatok beérkezéséig a 20 év magyar szolgálati idő alapján 1995. november 7-én kelt B 11-17732/95/12. számú határozatával 8.400 Ft előleget állapított meg és intézkedett a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság felé az ellátás folyósítására.

A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1996. június 7-én kelt B 11-17732/95/27. számú határozatával a magyar 20 év 180 nap szolgálati idő alapján 12.245 Ft nyugdíjat állapított meg. A panaszos utólagosan becsatolt igazolására tekintettel 1997. április 15-én B 11-17732/95/34. számú módosító határozatot hozott, melyben a szolgálati idő 20 év 210 napra változott.

A Bulgáriában szerzett szolgálati idő alapján járó nyugdíjrész megállapításához szükséges adatok beérkezését követően az Igazgatóság B 11-17732/95/43. számon 1997. október 9-én első fokú megállapító határozatot hozott. A végleges elbírálás elhúzódásának elfogadható objektív indokaként a bolgár társintézménytől a szükséges adatok beszerzésének időigényét jelölte meg a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság.

1997. november 5-én a panaszos fellebbezést nyújtott be a fenti határozat ellen. Az Igazgatóság a fellebbezésnek helyt adott, az első fokú határozatot hatályon kívül helyezve 1998. május 6-án kelt B 11-17732/95/53. számon új első fokú határozatot hozott, melyben a kifogásolt szolgálati időt, illetve nyugdíjrészt megváltoztatta. A kifogásolt alacsony bolgár nyugdíjrész - mindössze 295 Ft - módosítására lehetőség nem volt. A panaszos már az eredeti első fokú határozat mellékletéből tájékozódhatott, hogy a bolgár nyugdíjszámítási rendszer feltűnően hátrányos helyzetbe hozza azokat a Bulgáriában nyugdíj-jogosultságot szerzőket, akik külföldön élnek. Ennek eredményeként, ha a panaszos Bulgáriában élne 30.000 leva nyugdíjat kapott volna, az ott megszerzett szolgálati évei alapján, mivel azonban Magyarországon él, csupán 3.630 leva nyugdíjat kap ugyanerre az időre (ennek megfelelője a 295 Ft).

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa a fenti tényállás alapján megállapította, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a hatályos jogszabályok alapján, bár hosszan tartó eljárás során - melynek objektív okai az egyezményes nyugdíj megállapításoknál adottak - az igénylő nyugdíját megállapította. A panaszos fellebbezésére a határozatot kijavította, illetve új első fokú határozatot hozott a panasz beérkezésével egyidőben, mellyel szemben ismét jogorvoslatnak van helye. Az eljárás folyamán a panaszos folyamatos előleget kapott, nem volt ellátatlan. Szociális biztonságát veszélyeztető alkotmányos jogsérelem nem állapítható meg.

A bolgár jogi helyzettel kapcsolatban megállapítható, hogy nyilvánvalóan diszkriminatív, ezt azonban csupán az ottani Alkotmánybíróság orvosolhatja. Ezen a helyzeten nem változtathat a bolgár-magyar egyezmény felülvizsgálatát követő esetleges módosítás sem. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa - hatáskör hiányában - a vizsgálatot lezárta.

Budapest, 1998. június 11.

Gönczöl Katalin