OBH 1783/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László                                                                                                    

Az eljárás megindítása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert bérelt lakásának zárait a tulajdonos kicseréltette és a rendőrség nem nyújtott segítséget a lakásba való bejutáshoz. A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.
 
Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )
Jogorvoslathoz való jog (Alk. 57. § (5)bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
24. § (2) A magánérdekek védelme e törvény alapján csak akkor tartozik a Rendőrség hatáskörébe, ha a törvényes védelem az adott körülmények között más módon nem biztosítható, vagy ha a rendőri segítség nélkül a jog érvényesíthetősége meghiúsulna vagy számottevően megnehezülne.
39. § (1) A rendőr magánlakásba bebocsátás vagy hatósági határozat nélkül nem léphet be, illetve nem hatolhat be, kivéve
b) bűncselekmény elkövetésének megakadályozása, megszakítása, vagy a bűncselekmény elkövetőjének vagy gyanúsítottjának elfogása és előállítása céljából;

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 
188. § (3) A birtokos jogcíme szerint részesül birtokvédelemben azzal szemben is, akitől a birtokát származtatja, illetőleg akinek a birtokát időlegesen átengedte.
190. § (1) A birtokos a birtoka ellen irányuló támadást - a birtok megvédéséhez szükséges mértékben - önhatalommal is elháríthatja.
(2) Az elveszett birtok visszaszerzése érdekében önhatalmúlag csak akkor lehet fellépni, ha más birtokvédelmi eszközök igénybevételével járó időveszteség a birtokvédelmet meghiúsítaná.
191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.
(3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is.
(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.
192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását.
(2) A birtokos az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését egy év eltelte után közvetlenül a bíróságtól kérheti. A birtokos közvetlenül a bírósághoz fordulhat akkor is, ha az ügyben a birtokláshoz való jogosultság is vitás.

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
176. § (1) Aki másnak a lakásába, egyéb helyiségébe vagy ezekhez tartozó bekerített helyre erőszakkal, fenyegetéssel, hivatalos eljárás színlelésével bemegy, vagy ott bent marad, vétséget követ el, és két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.
(2) Az (1) bekezdés szerint büntetendő, aki másnak a lakásába, egyéb helyiségébe vagy az ezekhez tartozó bekerített helyre, az ott lakónak vagy azzal rendelkezőnek akarata ellenére, vagy megtévesztéssel
a) éjjel,
b) fegyveresen,
c) felfegyverkezve,
d) csoportosan
bemegy vagy ott bent marad.
(3) Az (1) bekezdés szerint büntetendő az is, aki az (1)-(2) bekezdésben meghatározott módon mást megakadályoz abban, hogy a lakásába, egyéb helyiségébe vagy az ezekhez tartozó bekerített helyre bemenjen.

Megállapított tényállás:
	A panaszos által bérelt, Budapest, X., Lavotta u. ... sz. ai. lakás tulajdonosa 1998. február 25-én - a panaszos távollétében - telefonon rendőri segítséget kért a X. kerületi Rendőrkapitányságtól. Bejelentése szerint a tulajdonát képező lakásba ismeretlen személy behatolt. A helyszínre érkező rendőrjárőr előtt tulajdonjogát igazolta, személyi igazolványát bemutatta. A rendőrök megállapították, hogy a lakás ajtajának felső zárjában belülről kulcs van, ugyanakkor a csengetésükre senki nem jelentkezett. Megalapozottnak vélték a tulajdonos bejelentését és a körülményeket jelentették a kapitányság ügyeletének. Az ügyeletes tiszt utasítása alapján lakatost hívtak a helyszínre és a tulajdonos, valamint a szomszédok  jelenlétében felnyittatták a lakást.
	A bejutást követően a rendőrök megállapították, hogy a lakás üres, a berendezés állapota arra utalt, hogy azt senki nem lakja. A tulajdonos a felnyitott zárat a lakatossal kicseréltette.  
	A panaszos három nappal később - 1998. február 28-án - bejelentést tett a X. kerületi Rendőrkapitányság ügyeletén. Bejelentése szerint ismeretlen személy a távollétében kicserélte lakása ajtajának zárait, ezzel lehetetlenné tette számára a bejutást. Az eredeti állapot visszaállításához kért segítséget. Bemutatott egy bírósági részítéletet, amely szerint felmondás érvényességének megállapítására indított perben a Fővárosi Bíróság, mint másodfokú bíróság az első fokú bíróságnak az ingatlan kiürítésére vonatkozó rendelkezését megváltoztatja, az erre irányuló keresetet elutasítja (42.Pf.28.035/1996/4.).
	A rendőrök a lakás felnyitásához nem adtak segítséget. Tájékoztatták a panaszost korábbi intézkedésükről, amikor a tulajdonos megtévesztő bejelentése alapján a lakásban jártak. Azt a felvilágosítást adták a panaszosnak, hogy a jogerős bírósági végzés alapján is csak bírósági végrehajtó közreműködésével lehet a lakást felnyitni.
	A panaszos még aznap beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyetteséhez. Sérelmezte, hogy a rendőrség nem nyújtott számára segítséget, továbbá panaszt tett a lakás tulajdonosa és a ház közös képviselője ellen.
	A panaszos 1998. március 11-én a X. kerületi Önkormányzat jegyzőjétől, a Ptk. 191. § alapján kérte az eredeti birtokállapot helyreállítását. A jegyző 1998. június 10-én kelt, VIII.978/1998. számú határozatával a tulajdonost az eredeti állapot helyreállítására kötelezte és eltiltotta a további jogsértő magatartástól.

A vizsgálat megállapításai:
	Vizsgálatom csak a beadványban panaszolt rendőri közreműködésre, illetve a panaszos által kért intézkedés elutasítására irányult. Nem vizsgáltam a vitatott lakás tulajdonosának a magatartását, illetve a ház közös képviselőjének szerepét. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény szerint az országgyűlési biztos csak hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása ügyében folytathat vizsgálatot. 
	A X. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjétől kapott tájékoztatás szerint a panaszos bejelentését követően a bűnügyi osztály vezetője 150-243/1998. általános iktatási számon vizsgálatot rendelt el az ügyben. A panaszos 1998. március 11-én feljelentést tett a lakás tulajdonosa ellen birtokháborítás és magánlaksértés miatt. A feljelentést a folyamatban lévő vizsgálat irataihoz csatolták. Az ügy vizsgálója a rendelkezésre álló adatok kiegészítése érdekében megkísérelte a panaszos felkutatását, de az állandó lakhelyeként megjelölt címen nem találta. Többszöri kísérletet követően is csak annyit sikerült megállapítani, hogy a panaszos nem lakott a vitatott lakásban, ismeretlen helyen, vidéken tartózkodott, ahol az adatszolgáltatók szerint lakóházat építtetett.
	A kapitányság álláspontja szerint a Btk. 176. § (1) bekezdésébe ütköző magánlaksértés gyanúja a tulajdonossal szemben csak abban az esetben lett volna megállapítható, ha a panaszos ténylegesen a lakásban lakik. A nyomozóhatóság erre tekintettel a panaszos feljelentését érdemben nem bírálta el, az ügyet irattárba helyezte.
	A lakással való rendelkezésre irányuló, a tulajdonos és a bérlő közötti jogvita eldöntése nem tartozik a rendőrség hatáskörébe. A tulajdonos által elkövetett birtokháborítás megszüntetése - amint ez a panaszos tájékoztatását követően történt - a jegyző feladata. A birtokháborítás, illetve a rendőrség közreműködése a tulajdonos által megvalósított cselekményben büntetőjogi szempontból nem volt értékelhető. A tulajdonos kérésére történt rendőri intézkedés során a rendőrjárőr a tulajdonos félrevezető magatartása miatt feltételezte, hogy eljárásuk megfelel a rendőrségi törvény előírásainak.
	A kapitányság munkatársai nem követtek el jogsértést azzal, hogy a panaszosnak nem nyújtottak segítséget a lakás felnyitásához. A rendőrségről szóló törvény 24. § (2) bekezdése szerint a magánérdekek védelme csak akkor tartozik a Rendőrség hatáskörébe, ha a törvényes védelem az adott körülmények között más módon nem biztosítható, vagy ha a rendőri segítség nélkül a jog érvényesíthetősége meghiúsulna vagy számottevően megnehezülne. A vizsgált esetben ilyen körülmények nem álltak fenn.
	A panaszos által feljelentett cselekmények közül a magánlaksértés elkövetésének gyanúja, a jogosított bemenetelének a megakadályozása miatt megállapítható lett volna. A Btk. Kommentárja szerint akadályozásnak tekinthető az új zár felszerelése is. Helytelenül járt el tehát a rendőrség, amikor a feljelentést az általános irathoz csatolták és abban nem a büntetőeljárás szabályai szerint jártak el.
	Az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított jogorvoslathoz való jog sérelmének közvetlen veszélye megállapítható minden olyan esetben, amikor a beadvánnyal érintett hatóság egyáltalán nem hoz határozatot - vagyis nincs jogorvoslattal megtámadható hatósági aktus -, illetve a jogorvoslati jogra nem oktatja ki az ügyfelet (OBH 944/1995., OBH 1188/1995., OBH 1728/1995., OBH 4391/1996., OBH 6134/1996.). A vizsgált esetben  panasszal megtámadható büntetőeljárási vagy államigazgatási határozat meghozatalára nem került sor. 
	A X. kerületi Rendőrkapitányságnak a feljelentés kezelésére és elintézésére vonatkozó eljárása - annak eredményétől függetlenül - sértette a büntetőeljárás szabályait, valamint a panaszos jogorvoslati jogát és ezzel összefüggésben a jogállamiság és annak lényegi elemét képező jogbiztonság alkotmányos követelményét.
	Hasonló jellegű alkotmányos visszásság ügyében (OBH 1111/1999.) már ajánlást tettem az országos rendőrfőkapitánynak, és kértem hogy büntetőeljárás kezdeményezésére irányuló, vagy ezzel összefüggő bejelentések, feljelentések, panaszok ne kerülhessenek általános iktatásra és ezáltal ne vonják ki azokat a törvényben meghatározott eljárási szabályok hatálya alól. Az országos rendőrfőkapitány az ajánlást elfogadta, a szükséges intézkedéseket megtette.
	A fentiek alapján az ügyben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság miatt ismételt ajánlást nem teszek. Tekintettel arra, hogy a jegyző eljárása a panaszos érdemi sérelmét orvosolta, a további vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. június 9.

Gönczöl Katalin