OBH 1703/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Ágoston Zsuzsa

A vizsgálat megindítása
Gyermekével való kapcsolattartása ügyében kérte az állampolgári jogok országgyűlési biztosának segítségét a panaszos. Beadványa szerint két kiskorú gyermekével való kapcsolattartása nem biztosított, mert a gyermekek anyja a kapcsolattartásra vonatkozó ítéletnek nem tesz eleget és  a gyámhatóság sem teszi meg a szükséges intézkedéseket. Panaszában a helyi gyámhatóság és a megyei gyámhivatal tevékenységét is kifogásolja.

Feltételezett alkotmányos visszásság:
- a jogállamiság keretében a jogbiztonsághoz fűződő jog [Alkotmány 2. § (1)],
-  a családi kapcsolatokhoz való jog sérelme  ( Alkotmány15. § )

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
A panaszosnak két kiskorú gyermeke az anya gondozásában nevelkedik. Beadványa szerint gyermekeivel való kapcsolattartása 1993 óta rendezetlen.  A házassági bontóper során, majd a bírói ítélettel történő szabályozást követően sem biztosította ezt az anya. A bírói ítélet végrehajtása érdekében szükséges intézkedések megtétele a gyámhatóság feladata. A panaszból kiderül, hogy az anyát több alkalommal pénzbírság megfizetésére kötelezte a gyámhatóság, de ez eredményre nem vezetett. Panaszos azt szerette volna elérni, hogy a gyámhatóság karhatalmi segítséggel kényszerítse az anyát gyermekei átadására. Előfordult olyan eset is, hogy a nyári kapcsolattartás idejét a panaszossal töltő gyermekekért váratlanul megjelent az anya és magával vitte őket.
A vizsgálat során megkerestük a Pest Megyei Gyámhivatalt. Tájékoztatásában leírta, hogy amikor a panaszos hozzájuk fordult, akkor tájékozódtak az ügyben eljáró pomázi gyámhatóságon és azt tudták meg, hogy a kapcsolattartást akadályozó anyát addig összesen tíz alkalommal sújtották pénzbírsággal.
Az iratokból megállapítható, hogy a kapcsolattartásnak a bíróság által történt szabályozását követően a gyámhatóság az ítélet végrehajtása érdekében intézkedett, több alkalommal szabott ki pénzbírságot. A panaszos a kapcsolattartás végrehajtását karhatalmi eszközökkel szerette volna elérni. A gyámhatóság azt, hogy a kapcsolattartás végrehajtása érdekében milyen intézkedést tart szükségesnek, a tényállás összes körülményét figyelembe véve dönti el. Mérlegeli, hogy melyik intézkedés alkalmas a végrehajtás elérésére, figyelembe veszi ugyanakkor a gyermekek érdekeit. Ebben az ügyben az anya a pénzbírságok hatására nem változtatott magatartásán, de azt a gyámhatóság úgy vélte, hogy a bírságok ismételt kiszabása, majd annak behajtása érdekében tett intézkedések hosszú távon eredményre vezetnek. Ezzel szemben az, hogy a két gyermeket hivatalos szervek, rendőrség segítségével veheti csak magával az apa, azt eredményezheti, hogy egy-egy  esetben kikényszeríthető lehet a kapcsolattartás, de ez nem  megnyugtató megoldás, ugyanakkor a kiskorúak egészséges lelki fejlődését nem szolgálják ennek az eljárásnak az eseményei. (szülők közötti vita, rendőri jelenlét, stb.) Egyébként a  panaszos is leírt egy olyan esetet amikor rendőrök beavatkozására került sor és a gyermekeket megviselték a történtek.
	A gyermekvédelmi törvény hatálybalépését követően az ügy intézésére a továbbiakban Szentendre Város Gyámhivatala vált illetékessé és az ügy iratai 1998 márciustól ezen a gyámhatóságon vannak. A megyei gyámhivatal májusban felkérte az apát arra, hogy panaszával keresse fel az illetékessé vált gyámhatóságot. Ezt követően a kapcsolattartás rendeződött és a panaszos levélben köszönte meg  a gyámhatóság intézkedéseit a Pest megyei gyámhivatalnak. 
	Fentiek alapján megállapítottam, hogy az ügyben eljáró szervek eljárása alkotmányos visszásságot nem okozott, ugyanakkor a panaszban előadott sérelem időközben  megoldódott, ezért az ügyet lezárom.

Budapest, 2000. március 31.

Dr. Polt Péter