OBH 1699/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert előzetes letartóztatásban lévő fia a Békéscsabai Rendőrkapitányság fogdájában nem kapta meg a szükségesnek vélt orvosi kezelést. 
	A beadvány alapján az  1993. évi LIX. tv. 16. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Alk. 70/D. § (1) bek. A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog

Alkalmazott jogszabályok:
1979. évi 11. törvényerejű rendelet a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról
118. § (1) Az előzetesen letartóztatott
f) anyagi és egészségügyi ellátásban részesül, gyógyszert térítés nélkül kap,

19/1995. (XII. 13.) BM rendelet a rendőrségi fogdák rendjéről
2. § (1) A fogvatartott
f) anyagi és egészségügyi ellátásra, pihenésre jogosult, saját ruháját viselheti, gyógyszert térítés nélkül kap,
3. § (2) A fogvatartott jogosult alap- és szakorvosi ellátásra, terhesgondozásra, illetve – törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén – terhességének megszakítására, valamint kórházi kezelésre. Az ellátás igénybevételének feltételeit a fogvatartásért felelős biztosítja.
17. § (1) Fogvatartottat zárkában elhelyezni csak előzetes orvosi vizsgálat után, az orvosi vélemény figyelembevétele mellett lehet.
(2) Az előzetes orvosi vizsgálat során az orvosnak írásban kell állást foglalnia abban, hogy a fogvatartott egészségi állapotára figyelemmel elhelyezhető-e a fogdában, illetőleg elkülönítése indokolt-e. Írásban kell rögzíteni a fogvatartotton lévő külsérelmi nyomokat és azok keletkezési körülményeire vonatozó orvosi nyilatkozatot. Idegenrendészeti őrizetes orvosi vizsgálatánál – fogvatarthatóságot kizáró okként – figyelembe kell venni a Vhr. 32. §-ának (1) bekezdésében foglaltakat is.
22. § (1) A fogvatartottak orvosi ellátását a fogvatartásért felelős, elsősorban a rendőrorvosi szolgálat, ennek hiányában – szerződés alapján – az állami, önkormányzati egészségügyi szolgálat útján biztosítja.
(2) A fogvatartottak munkanapon kívüli, sürgősségi orvosi ellátásáról, látlelet elkészíttetéséről a fogvatartásért felelős az (1) bekezdés szerint gondoskodik. Az orvos munkanapokon a fogdában kialakított egészségügyi helyiségben a szükséges ideig rendelést tart. Ennek keretében a fogvatartottat részletesen megvizsgálja:
a) felírja a fogvatartott egészségi állapota miatt feltétlenül szükséges gyógyszert, melynek beszerzését a fogvatartásért felelős biztosítja, engedélyezi a fogvatartott által állandóan szedett, saját költségén beszerzett gyógyszer, vitamin felhasználását,
(5) Amennyiben a szükséges orvosi, szakorvosi ellátás a fogdában nem biztosítható, az emiatt szükségessé váló szállítás, kísérés és őrzés költségei a fogvatartásért felelőst terhelik.
(10) A fogvatartott egészségügyi szolgáltatásra és baleseti ellátásra (orvosi ellátás, gyógyszer, gyógyászati segédeszköz) a társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény X. fejezetének rendelkezései alapján jogosult. A fogvatartottak utáni járulékfizetés a központi költségvetést terheli.

A vizsgálat megállapításai:
	A panasz ügyében megkerestem a Békés Megyei rendőr-főkapitányság vezetőjét, aki másolatban megküldte a fogvatartottra vonatkozó egészségügyi dokumentumokat.
	A panaszos fiát - Sz. T.-t - a Btk. 326. § (4) bekezdés a) pontjába ütköző bűncselekmény elkövetésének gyanúja matt a Békéscsabai Rendőrkapitányság 1997. december 2-án őrizetbe vette, majd a Békéscsabai Városi Bíróság 1997. december 5-től elrendelte az előzetes letartóztatását.
	Őrizetbevételét követően - a fogdában történő elhelyezéskor - a háziorvos megvizsgálta, aki "sine morbo" (betegség nélküli) orvosi véleménnyel befogadásra alkalmasnak találta. 1997. december 3-án a BM orvosa is megvizsgálta az őrizetest és megerősítette a háziorvos diagnózisát.  Sz. T. az orvosi vizsgálatok során nem közölte az orvosokkal, hogy korábbi balesete során elszenvedett állkapocs törése miatt lemezes csontegyesítő műtétet hajtottak végre rajta. Nevezett először 1998. január 19-én panaszkodott állkapocs csont érzékenységre, ezért vizsgálatot követően a BM orvosától fájdalom- illetve gyulladáscsökkentő gyógyszert (Cataflam) kapott. 
	Fogvatartása során Sz. T. többször panaszkodott egészségi állapotára, azonban a panaszok egyike sem állt összefüggésben az állkapcsába beültetett inplantátum eltávolításával. A hatósági orvosi napló bejegyzései szerint 1998. január 23-án szívritmus zavarra panaszkodott. A vizsgálat során kóros zörej nem volt észlelhető, az elvégzett EKG vizsgálat ritmuszavart nem mutatott ki. Szervi elváltozás hiányában tüneti kezelésben részesült, nyugtatószert kapott, amely panaszait megszüntette.  1998. március 2-án, megfázásos panaszai miatt ismét gyógykezelték. Torokkaparásra panaszkodott, hőmérséklete 36,8 fok volt, antibiotikumot kapott. 1998. március 3-án lábfájása miatt kért és kapott nyugtatót.
	A fogvatartottat 1998. március 17-én a Gyulai Büntetés-végrehajtási Intézetbe helyezték át, ezt megelőzően - március 13-án - kötelező orvosi vizsgálaton esett át. Az orvosi naplóban rögzítették, hogy a fémkivétel miatt szájsebészeti konzílium javasolt. Március 16-án a BM orvosa beutaló papírral látta el a Gyulai Kórház Szájsebészeti Osztályára.
	A Gyulai Büntetés-végrehajtási Intézet 1998. március 17-én a beutalónak megfelelően beszállította Sz. T.-t a szájsebészetre, ahol a szakvizsgálatot elvégző orvos megállapította, hogy a beteg "jelen állapotában teendőt nem igényel. A rögzítő fémek eltávolítása a későbbiekben indokolt". A vizsgálat eredménye - mivel az inplantátum beültetése ugyanezen a kórházi osztályon történt - megnyugtatónak tekinthető. 
	A beszerzett adatok alapján megállapítható, hogy a fogvatartott gondos orvosi ellátásban részesült, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogai nem sérültek, ezért a vizsgálatot alkotmányos visszásság hiányában megszüntetem. 

Budapest, 1998. június 22.

Gönczöl Katalin