OBH 1691/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása

A panaszos beadványában az Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal végrehajtási ügyében követett eljárását sérelmezte.

Az ügyben a vizsgálatot 1998. május 23-án megindítottam.

A panaszos eredeti beadványával egyidejűleg nem bocsátotta rendelkezésemre az általa sérelmezett végrehajtási eljárás alapját képező hatósági határozatokat, az ellenük benyújtott fellebbezéseket, valamint a jogorvoslatot kizáró jogerős másodfokú határozatokat.

A beadványban foglaltak kivizsgálásához azonban szükségessé vált a vonatkozó teljes dokumentáció megismerése, ezért felkértem, hogy a hiányzó dokumentumokat  illetőleg azok másolati példányait hivatalomhoz juttassa el. A panaszos ezt követően, 1998. június 26-án juttatta el a panasz kivizsgálásához szükséges, általam  kért dokumentumokat az Országgyűlési Biztos Hivatalához.

Az érintett alkotmányos jogok

Eljárásom során a következő alkotmányos jogokat vizsgáltam az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

2. Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

A vizsgálat megállapításai

A rendelkezésemre álló végrehajtási jegyzőkönyvek alapján megállapítottam, hogy az adóhatóság első ízben 1996. augusztus 26-án végzett a panaszosnál végrehajtási cselekményt.

Ekkor a panaszos azt nyilatkozta, hogy teljes tartozását 1996. szeptember 30-ig rendezni kívánja. Ennek elmaradása miatt 1996. október 14-én olyan tartalmú nyilatkozatot tett, hogy tartozását 1996. október 15-ig megfizeti. 

Miután erre a panaszos által vállalt határidőig nem került sor, az adóhatóság 1996. október 24-én elszállította a már korábban lefoglalt BYP 341 frsz. Volkswagen típusú személygépjárművet.

A panaszos az eljárással szemben 1996. december 16-án kérelmet, de tartalmára tekintettel végrehajtási kifogást terjesztett elő a pénzügyminiszterhez, amelyben kérte az 1996. december 19-ére és 1996. december 20-ra kitűzött ingóárverés végrehajtásának leállítását.

Tekintettel arra, hogy az eljárásnak ebben a szakaszában a pénzügyminiszter hatásköre korlátozott, az adóhatóság eljárását sérelmező panaszbeadványt és az egyidejűleg előterjesztett méltányossági kérelmét - figyelemmel az adózás rendjéről szóló, 1990. évi XCI. törvény 87. § (5) bekezdésére, amely szerint a végrehajtás során az adóhatóság alkalmazottjának törvénysértő intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása ellen a fizetésre kötelezett vagy a behajtást kérő – a tudomására jutástól számított 8 napon belül – végrehajtási kifogást terjeszthet elő -  a pénzügyminisztérium áttette az APEH elnökéhez.

Az APEH elnöke felügyeleti jogkörében eljárva megvizsgálta az APEH másodfokú határozatát és az azt megelőző eljárást. Vizsgálata eredményeként az APEH Jogi Főosztálya által hozott határozatot kivételes méltányosságból megváltoztatta és összességében 1.887.000.- Ft önellenőrzési pótlékot, bírságot és késedelmi pótlékot engedett el, arra való tekintettel, hogy a panaszos pénzügyi helyzete, életkörülményei jelentős mértékben romlottak, vagyona nem maradt, albérletben lakik és egyéb jövedelme rokkantsági nyugdíján kívül nincs.

Az APEH elnöke a  határozattal egyidejűleg intézkedett a panaszos rokkantnyugdíját terhelő letiltás azonnali feloldása iránt is.

A panaszos a fentieken túl kérte még az adóhatóság által el nem bírált behajthatatlan követeléseire jutó ÁFA valamint 2.000.000.-Ft összegű készpénz visszautalását is.  

Az iratokból megállapítható, hogy a panaszos ellen összesen 3.147.463.-Ft adótartozás behajtása érdekében indított  végrehajtást az APEH. Ezt az összeget csökkentette az adóhatóság az ingóvégrehajtás során befolyt, továbbá a bírósági végrehajtó által tartott ingatlan-végrehajtás eredményeként az adóhatóságot megillető összeggel.

Mindezen jóváírásokat követően a panaszos terhére 1.128.684.- Ft késedelmi pótléktartozás maradt fenn, amely tartozás összegét az adóhatóság méltányosságból elengedte, vagyis tartozása az adóhatóság felé már nem áll fenn, de olyan túlfizetése sincs amely megalapozhatná kérelmének teljesítését.

Az adózás rendjéről szóló, 1990. évi XCI. törvény 1. §-ának (6) bekezdése szerint az adóhatóság köteles méltányosan eljárni, és ha a törvényekben, illetve e törvényben meghatározott feltételek fennállnak, az adótartozást mérsékli, illetve fizetési könnyítést engedélyez. A csatolt dokumentumok alapján megállapítottam, hogy az első- és másodfokú adóhatóság továbbá az APEH elnöke is méltányosan járt el a panaszossal szemben, eljárásaik és intézkedéseik megfeleltek a vonatkozó anyagi-és eljárásjogi szabályoknak.

A panaszos sérelmezte azt is, hogy a Sopron MJ Város Polgármesteri hivatalának jegyzője az APEH kezdeményezésére bevonta vállalkozói igazolványát. 

Az egyéni vállalkozásról szóló, 1990. évi V. törvény (a továbbiakban Ev tv.) 5. § (1) bekezdésének g) pontja szerint nem kaphat vállalkozói igazolványt az akinek adó-, vám- vagy társadalombiztosítási tartozása van. 

Ezen felül, az Ev tv. 14. §-ának c) pontja alapján a jegyző visszavonja a vállalkozói igazolványt akkor, ha a vállalkozó az adókötelezettségeit az adóhatóság felhívását megelőzően legalább 12 hónapig nem teljesítette, illetve a bejelentkezési, adóbevallási, nyilvántartási kötelezettségeinek az adóhatóság felhívása ellenére a felhívásban megjelölt határidőig sem tett eleget. 

Tekintve, hogy a végrehajtási eljárást az APEH jogerősen megállapított adótartozás és járulékai behajtása okán indította meg, a jegyző eljárása megfelelt az idézett jogszabály előírásainak. 

A panaszos a végrehajtási eljáráson túl vitatta az adótartozás tényét is. Az állampolgári jogok  országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Adóvita érdemében az országgyűlési biztos nem foglalhat állást, mert az abban való döntés az adózás rendjéről szóló törvény szerint az adóhatóság, a döntés felülvizsgálata pedig jogszabálysértés esetén  bíróság hatáskörébe tartozik.

Mindezek alapján a panasz vizsgálta során megállapítottam, hogy az országgyűlési biztos fellépését igénylő alkotmányos jogsértés nem történt.

Budapest, 1998. 

Dr. Polt Péter