OBH 1678/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:

A Mai Nap 1998. március 8-i számában cikk jelent meg, hogy az I. kerületi közhasznú munkások nem kapták meg azt a bért, amely a "papírjukon" szerepelt arra való hivatkozással, hogy a számítógépes programban hiba keletkezett. Ennek során a számítógép a munkabérre vonatkozóan ugyan minimumot írt ki, de azt kézírással maximumra javították  

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdése értelmében hivatalból vizsgálatot indítottam, mert a közhasznú munkások alkotmányos jogával összefüggésben sérelem közvetlen veszélye állt fenn.

Érintett alkotmányos jog:

A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. (Alkotmány 2. § (1) bekezdés)

Minden dolgozónak joga van olyan jövedelemhez, amely megfelel végzett munkája mennyiségének és minőségének. (Alkotmány 70/B. § (3) bekezdése)

Az ügy jogszabályi háttere:

1991. évi IV. törvény a foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról

Közhasznú munkavégzés támogatása
16/A. § (1) A munkaadó részére a foglalkoztatásból eredő közvetlen költség 70 százalékáig terjedő mértékű támogatás nyújtható, ha
a) a lakosságot vagy a települést érintő közfeladat ellátása érdekében,
b) a munkaügyi központ által kiközvetített munkanélküli foglalkoztatását vállalja munkaviszony keretében úgy, hogy
c) ezzel a foglalkoztatással a foglalkoztatottainak számát a foglalkoztatás megkezdését megelőző havi átlagos statisztikai állományi létszámhoz képest bővíti, és
d) a foglalkoztatással nyújtott szolgáltatás ellenértékeként más szervtől díjazásban nem részesül.
(2) A támogatás egy munkavállaló foglalkoztatásához folyamatosan legfeljebb egy évi időtartamra állapítható meg.
(7) Annak a települési önkormányzatnak, amely jövedelempótló támogatásban részesülő munkanélküli (1) bekezdés szerinti foglalkoztatását vállalja, a munkaügyi központ a foglalkoztatásból eredő közvetlen költség 70 százalékát térítheti meg.

6/1996. (VII. 16.) MüM rendelet a foglalkoztatást elősegítő támogatásokról, valamint a Munkaerőpiaci Alapból foglalkoztatási válsághelyzetek kezelésére nyújtható támogatásról
Közhasznú munkavégzés támogatása
14. § (1) A közhasznú munkavégzés támogatásáról szóló államigazgatási határozat tartalmazza a foglalkoztatásból eredő közvetlen költség átvállalásának mértékét és időtartamát, a támogatás folyósításának és visszakövetelésének feltételeit. A határozatban elő kell írni, hogy a munkaszerződést be kell mutatni a munkaügyi központnak.
(2) A támogatást a munkaadó - a munkaügyi központ határozatában meghatározott módon - köteles visszafizetni, ha az Flt. 16/A. §-ának (1) és (3) bekezdésében, valamint az (1) bekezdésben meghatározott államigazgatási határozatban és a munkaügyi központtal kötött megállapodásban foglalt feltételeket megszegi.

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

A cikkben leírtakkal kapcsolatban felmerülő alkotmányos visszásság kivizsgálása végett vizsgálatra kértem fel a Fővárosi Munkaügyi Központ igazgatóját.

Fővárosi Munkaügyi Központ Munkabiztonsági és Munkaügyi Felügyelősége 1998. 06. 02-án, az Ellenőrzési Osztálya 1998. 07. 27-én ellenőrzést végzett a támogatott munkáltatónál.

Az Ellenőrzési Osztály munkatársai a megállapodásban foglaltak betartását a Fővárosi Munkaügyi Központhoz a munkáltató által benyújtott elszámolások valóságtartalmát, valamint a támogatáshoz kapcsolódó kötelezettségek teljesítését vizsgálta.

A Budavári Önkormányzat 1997. 07. 30-án kérelmet nyújtott be a Fővárosi Munkaügyi Központhoz 69 személy közhasznú foglalkoztatásának támogatására vonatkozóan.

A Fővárosi Munkaügyi Központ 1997. 08. 29-én a 03-10721/1997. számú határozatában a kérelemnek helyt adott és az 1991. évi IV. törvény 16/A §-ában, illetve a 6/1996. (VII.16.) MüM rendeletben előírtaknak megfelelően engedélyezte átlagosan 69 fő munkanélküli foglalkoztatásából eredő közvetlen költségek 70%-ának, de legfeljebb 26.898.760.-/Ft./12 hó 1997. 09.01-től 1998. 08. 31-ig a Munkaerőpiac Alap foglalkoztatási alaprészéből történő megtérítését. 

A munkáltató joga és felelőssége, hogy a munkaügyi központ által adható maximális támogatás összegét vegye igénybe a munkabérek megállapításánál, vagy ennél kevesebbet, figyelembe véve a kötelező legkisebb munkabér (minimálbér) összegét.

A munkáltató a kiközvetített munkanélküliekkel határozott időre szóló munkaszerződéseket kötött, amelyekben meghatározta a személyi alapbéreket is.

Az újságcikk csak a munkakört (parkőr) jelölte meg, ezért az ellenőrzés kiemelten vizsgálta a parkőrök munkabér kifizetéseit, de kiterjedt az összes közhasznú foglalkoztatottakra is. 

A parkőrök munkaszerződés szerinti alapbére 1998. 01. 31-ig 22.000.-Ft. volt. A Fővárosi Munkaügyi Központ eddig az időpontig tehát csak ennek az összegnek a figyelembe vételével folyósíthatta a támogatást, annak ellenére, hogy a 37/1997. számú igazgatói utasítás erre a munkakörre 25.000.-Ft/hó/fő összegben határozat meg a maximálisan adható támogatást. A munkáltató 1998. 02. 01-től a parkőröknek a munkabérét - egy személy kivételével - 25.000.-Ft-ra emelte, ezt követően már az átutalások teljesítésénél ezt az összeget vették figyelembe.

A munkáltató havonta, a megállapodás szerint küldte be a támogatás iránti igényét a közhasznú foglalkoztatás költségeiről.

Az igénylés mellékleteként küldött "Adatlap" tartalmazta a foglalkoztatottak névsorát, a munkaviszony kezdési és megszűnési időponját, a munkakör szerinti alapbéreket, a számfejtett bruttó béreket, valamint a közhasznú foglalkoztatás költségeinek az érintett hónapra vonatkozó végösszesítőjét.

Az adatlapokhoz mellékelte minden egyes foglalkoztatott személy részére kifizetett munkabért is tartalmazó és az érintett személy által sajátkezűleg aláírt bérkifizetési lapokat. 

A Területi Ügyfélszolgálati osztály ügyintézőjének a havonta beérkezett elszámoló lapokat, a bérjegyzékeket vagy a kifizetést igazoló egyéb bizonylatokat tartalmilag, alakilag és számszakilag is ellenőriznie kellett.

Amennyiben az elszámoló lap, vagy az egyéb bizonylatok nem feleltek meg az alaki, tartalmi, vagy számszaki követelményeknek, a munkaadót egyeztetés céljából levélben vagy telefonon értesíteni kellett. Ilyen eset az ellenőrzés időpontjáig nem fordult elő.

A munkáltató által benyújtott támogatási igény teljesítésének a számviteli és a pénzügyi jogszabályoknak megfelelően szabályozott folyamata volt és van a Fővárosi Munkaügyi Központban. Az újságcikkben szerszereplő időpontban az átutalások nem számítógépes rendszerrel történtek, tehát a Fővárosi Munkaügyi Központ számítógépes programhibájára való hivatkozás tévedésen alapul.

A tévedést valószínűleg az okozhatta, hogy erre a munkakörre a Fővárosi Munkaügyi Központ maximális támogatási összegként 25.000.-Ft-ot engedélyezett személyenként, de mivel a munkáltató a munkaszerződésekben csak 22.000.-Ft-ot határozott meg és erre az összegre nyújtotta be az igényléseit is, az átutalások is csak erre az összegre vonatkoztak egészen 1998. 01. 31-ig.

A munkáltató az 1998. februárjában már a megemelt munkabérek figyelembevételével nyújtotta be az igényléseit és ettől az időponttól a Fővárosi Munkaügyi Központ ennek megfelelően teljesítette az átutalásokat.

A cikk írója telefonon felhívta a Munkaügyi Központ illetékes kirendeltségét, ahol azt a tájékoztatást kapta, hogy menjen be személyesen, és akkor szívesen tájékoztatják a közhasznú foglalkoztatás támogatásának szabályairól, folyamatáról, de erre ő nem tartott igényt. Az 1998. 03. 08-án a Mai Nap című újságban megjelent cikk több helyen is pontatlan, félreérthető tájékoztatást közölt. A kirendeltségen például olyan nevű munkatárs nem volt, aki a cikkben említésre került. Hasonló nevű volt, de vele viszont a cikk írója nem beszélt. A cikk utolsó mondatában feltett kérdés félreérthető, ugyanis az említett három ezer forintot senki sem vette el, mert az a valóságban nem létezett. Ezt az ellenőrzések is megállapították.

A Magyar Köztársaság Alkotmánya mindenki számára biztosítja a jogot a munka és a foglalkozás szabad megválasztásához. E jogok gyakorlásának elősegítése, a foglalkoztatási feszültségek feloldása, valamint a munkanélküliek ellátásának biztosítása érdekében alkotta meg az Országgyűlés a foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról szóló törvényt.

A vizsgálatra felkért Fővárosi Munkaügyi Központ által tartott ellenőrzés nem állapított meg szabálytalanságot. Vizsgálatom során nem igazolódott be a cikkben leírtak valóságtartalma, alkotmányos joggal összefüggésbe hozható visszásságot nem tártam fel, ezért a vizsgálatot további intézkedés nélkül befejeztetem.

Budapest, 1999. október 27.

Gönczöl Katalin