OBH 1602/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László                                                                                                    

Az eljárás megindítása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert a rendőrségen tett feljelentésének eredményéről nem kapott értesítést. A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.
 
Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek.)
Jogorvoslathoz való jog (Alk. 57. § (5)bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
   121. § (1) A büntető eljárás feljelentés, bejelentés vagy a nyomozó hatóság észlelése alapján indulhat meg.
126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.

Megállapított tényállás:
	A panaszos 1994. április 22-én lopás gyanúja miatt feljelentést tett a BRFK VIII. kerületi Rendőrkapitányságon. Feljelentését 2107/94. Ált. számon iktatták, de kivizsgálásának eredményéről nem kapott tájékoztatást. Egy alkalommal személyesen kért felvilágosítást az ügyről és akkor meglepődve tapasztalta, hogy a korábban felvett jegyzőkönyvben olyan nyilatkozat szerepel, amelyet nem ő tett. Állítása szerint a jegyzőkönyvet meghamisították. A szöveg tartalma szerint szkizofréniája kezelése eredményes volt, kényszerképzetei megszűntek. Feljelentését ennek alapján irattározták.
	A panaszos 1998. március 2-án az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult.

A vizsgálat megállapításai:
	Az ügy körülményeinek megállapítása érdekében az Országgyűlési Biztos Hivatalának vezetője tájékoztatást kért a VIII. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjétől. 
	A kapott tájékoztatás szerint a panaszos ügyében keletkezett iratokat 1994. május 6-án irattározták. A feljelentést a rendőrségen általános számra iktatták, ennek megfelelően nem rendeltek el az ügyben nyomozást vagy feljelentés kiegészítést, de a nyomozás megtagadásáról sem határoztak. A lefolytatott eljárás nem felelt meg az államigazgatási eljárás szabályainak, mivel az ügyben nem hoztak határozatot és nem biztosítottak az ügyfél részére jogorvoslati jogot.
	Az adatkérés időpontjában - 1998. április 20-án -  csak az iktatókönyv bejegyzése állt rendelkezésre. Az ügy érdemi elintézéséről további adatot nem sikerült megállapítani. A feljelentés időpontjában hatályos 1/1993. ORFK Utasítással kiadott "A Magyar Köztársaság Rendőrsége Ideiglenes Ügykezelési Szabályzata" 203. pontja alapján az 1994. évben általános számon iktatott iratok megőrzési ideje 3 év volt, ezért azokat 1998. januárjában selejtezték.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese az üggyel kapcsolatban az országos rendőrfőkapitány álláspontját és intézkedését kérte. A főkapitány - iratok hiányában - valószínűsítette, hogy az eljárás során mulasztás történt. Utasította az illetékes parancsnokot, hogy rendszeresen ellenőrizze a bejelentések iktatását, kivizsgálását, irattározását és selejtezését. Előírta, hogy a bejelentéseket tartalmuk szerint bírálják el. 	Időközben új iratkezelési szabályzat készült, amelyet a 16/1995. (XI.27.) ORFK Utasítás léptetett hatályba. A szabályzat szerint külön iktatókönyvbe kell iktatni a bűncselekménnyel kapcsolatos iratokat, amelyeket a vezető bűnügynek szignál (161. pont). Bűnügyi tárgykörű minden olyan irat (feljelentés, bejelentés, stb.), amely bűncselekmény gyanúját keltő adatokat tartalmaz (341. pont). A bűnügyekkel kapcsolatos irat - a vezetői szignálás szerint - általános és bűnügyi iktatóba történhet. Bűnügyi iktatóba kell iktatnia az olyan - konkrét bűncselekményre utaló - feljelentést, amelyben bűncselekmény alapos gyanúját nem lehet megállapítani, de nyomozás megtagadására van szükség, továbbá az olyan iratot, melyből nem lehet megállapítani, hogy történt-e bűncselekmény és feljelentés kiegészítésre van szükség (353. pont e), f). alpont). 
	Az országgyűlési biztosok töretlen gyakorlata szerint az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított jogorvoslathoz való jog sérelmének közvetlen veszélye megállapítható minden olyan esetben, amikor a beadvánnyal érintett hatóság egyáltalán nem hoz határozatot - vagyis nincs jogorvoslattal megtámadható hatósági aktus -, illetve a jogorvoslati jogra nem oktatja ki az ügyfelet (OBH 944/1995., OBH 1188/1995., OBH 1728/1995., OBH 4391/1996., OBH 6134/1996.). A vizsgált esetben sem panasszal megtámadható büntetőeljárási vagy államigazgatási határozat meghozatalára, sem pedig a panaszjogra való kioktatásra nem került sor.
	A jelen vizsgálat szempontjából különösen fontosak az Alkotmánybíróságnak a jogállamiság, a jogbiztonság és az eljárási garanciák összefüggésére vonatkozó tételei, amelyeket első alkalommal általánosságban a 9/1992. (I. 30.) AB határozatban (ABH 1992, 59., 65.) fogalmazott meg. Az Alkotmánybíróság álláspontjának lényege szerint a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények.
	A VIII. kerületi Rendőrkapitányságnak a feljelentés kezelésére és elintézésére vonatkozó eljárása - annak eredményétől függetlenül - sértette a büntetőeljárás szabályait, valamint a panaszos jogorvoslati jogát és ezzel összefüggésben a jogállamiság és annak lényegi elemét képező jogbiztonság alkotmányos követelményét.
	Hasonló jellegű alkotmányos visszásság ügyében (OBH 1111/1999.) már ajánlást tettem az országos rendőrfőkapitánynak, és kértem hogy büntetőeljárás kezdeményezésére irányuló, vagy ezzel összefüggő bejelentések, feljelentések, panaszok ne kerülhessenek általános iktatásra és ezáltal ne vonják ki azokat a törvényben meghatározott eljárási szabályok hatálya alól. Az országos rendőrfőkapitány az ajánlást elfogadta, a szükséges intézkedéseket megtette.
	A fentiek alapján az ügyben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság miatt ismételt ajánlást nem teszek, de felhívom az országos rendőrfőkapitány figyelmét a korábbi ajánlásomban foglaltak rendszeres figyelemmel kísérésére. Tekintettel arra, hogy a sérelem már a panasz keletkezésének idején sem volt orvosolható, a további vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. június1.

Gönczöl Katalin