OBH 1517/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Rétai István

Az eljárás megindítása

Panaszos azért fordult beadvánnyal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert 1997. július 23-án személyi sérülést nem okozó közlekedési balesetért nem volt felelős, a rendőrség mégis elmarasztalta. Segítséget kér a szabálytalankodó másik gépkocsivezető felelősségre vonásában.

Tisztázásra szorul, hogy a beadványhoz mellékelt határozatok megfelelnek-e a jogbiztonság követelményének.

A megállapított tényállás és a megtett intézkedések

A Nyíregyházi Rendőrkapitányság - mint első fokú szabálysértési hatóság -  04505/1997. szabs. határozatával a panaszost a baleset másik részesével együtt  áthaladási elsőbbség, előzés durva megsértése szabálysértésben elmarasztalta, mert 1997. július 23-.án délután Nyíregyházán a Debreceni utcában összeütközött az őt szabálytalanul előző másik gépkocsival, holott a balesetet az előzést elősegítő magatartásával elkerülhette volna. 

A határozat elleni fellebbezés alapján a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrfőkapitányság 1962/1997. szabs. határozatában az előzés befejezése elősegítésének elmulasztása szabálysértések megállapítása mellett megerősítette az első fokú hatóság azon megállapítását, amely szerint a balesetet a panaszos előzést  elősegítő magatartásának hiánya és a másik résztvevő figyelmetlen vezetése okozta.

Az ügy jogszabályi háttere:

1968. évi I. tv. és a 17/1968. (IV. 14.) Korm. rend.
1949. évi XX. tv. 2. §. (1) bekezdése.
1993. évi LIX. tv.

A vizsgálat megállapításai

A panaszos  a hatóságok döntését nem tudja elfogadni és kétségbe vonja több jegyzőkönyvi vallomás egyes részeit, valamint az igazságügyi műszaki szakértői vélemény megállapításait.

A bizonyítékok mérlegelése az eljáró hatóságok feladata, ezért az ombudsman nem bírálhatja felül az eljáró szerveknek a bizonyítás körében tett intézkedéseit és a bizonyítékok mérlegelésével összefüggő érdemi döntéseit; vizsgálata csak arra terjedhet ki, hogy az érintett szervek a jogszabályoknak megfelelően jártak-e el, illetve a tényállás megállapításánál túllépték-e a bizonyítékok mérlegelésére vonatkozó jogkörük alkotmányos határait.

A fentiek alapján megállapítható, hogy az érintett hatóságok eljárása alkotmányos jogsérelmet nem okozott, mert a tényállás megállapításánál és a határozatok meghozatalánál nem lépték túl a bizonyítékok mérlegelésére vonatkozó jogkörük alkotmányos határait. Ezért eljárásom megszüntetem és erről  a panaszost e jelentés 1 példányának megküldésével értesítem.

Budapest, 1998. július 29.

Dr. Polt Péter