OBH 1150/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása

A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetben fogvatartott panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában a fogvatartás körülményeit sérelmezte.

Az Intézet elkülönítéssel összefüggő eljárására, az őrszemélyzetnek a fogvatartottak közötti konfliktusokkal kapcsolatos passzivítására vonatkozó panasza mellett előadta, hogy az Intézet egészségügyi rendelőjében dolgozó - injekciózó, gyógyszert osztó, élelmiszervizsgálatot végző - nővér Hepatitis C vírus hordozó. Az egészségügyi ellátással függ össze az a panasza is, hogy az Egészségügyi Szolgálat ügyeletét megszüntették, így azonnali, szakszerű segítségre a fogvatartottak nem számíthatnak.

Mivel az élethez és az emberi méltósághoz, valamint a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog sérelmének gyanúját kizárni nem lehetett, az ügyben vizsgálatot indítottam. Eljárásom során megkerestem a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet parancsnokát, akitől tájékoztatást kértem a panaszokkal kapcsolatos álláspontjáról.

Az ügy jogszabályi háttere

A büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet (tvr.) 36. § (1) bekezdésének a) pontja szerint az elítélt jogosult a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra.
Az 59. § úgy szól, hogy az elítéltek munkáltatására, anyagi és egészségügyi ellátására, valamint az elítéltek által okozott, illetőleg az elítélteket ért kár megtérítésére külön jogszabály vonatkozik.

A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 1. § (1) bekezdése szerint e törvény hatálya a fegyveres erők (Magyar Honvédség, Határőrség), a rendvédelmi szervek (a rendőrség, a polgári védelem, a vám- és pénzügyőrség, a büntetés-végrehajtási szervezet, az állami és hivatásos önkormányzati tűzoltóság), valamint a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok (e törvény alkalmazásában a továbbiakban együtt: fegyveres szervek) hivatásos állományú tagjainak szolgálati jogviszonyára és társadalombiztosítási ellátására terjed ki.
A 75. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a hivatásos állomány tagjának meg kell felelnie a miniszter által meghatározott, a beosztásának és életkorának megfelelő egészségi, pszichikai és fizikai alkalmassági követelményeknek. Az alkalmasság elérésének és szintentartásának feltételeit a fegyveres szerv biztosítja.
A (2) bekezdés kimondja, hogy az (1) bekezdésben meghatározott alkalmassági feltételeket az érintettek tudomására kell hozni, és az alkalmasságot rendszeresen ellenőrizni kell.

A fegyveres szervek hivatásos és szerződéses állományának egészségi, pszichikai és fizikai alkalmassága, az ideiglenes szolgálat-, keresőképtelenség, illetve az állomány megváltozott egészségi állapotú tagjai egészségügyi felülvizsgálatának elbírálásáról és a belügyi egészségügyi intézmények igénybevételéről szóló 33/1997. (V.13.) BM-IM-TNM együttes rendelet 1. § (1) bekezdésének a) pontja úgy szól, hogy a rendelet hatálya kiterjed az egészségi, pszichikai, fizikai alkalmasság elbírálása, valamint az időszakos orvosi vizsgálatok tekintetében a belügyminiszter irányítása alá tartozó szerveknél, valamint a büntetés-végrehajtási szervezet állományába tartozó hivatásos és szerződéses szolgálati viszonyban álló személyekre, továbbá e szerveknél hivatásos vagy szerződéses állományba, illetve a belügyi rendvédelmi tanintézeteknél felvételre jelentkezőkre.
A 14. § (1) bekezdése szerint a szolgálati viszony fennállása alatt a Hszt. 75. § (2) bekezdésében meghatározottak szerint az alkalmassági követelményeknek történő megfelelés rendszeres ellenőrzése érdekében a hivatásos állomány valamennyi tagjánál - figyelembe véve a személyek életkori, élettani állapotát - általános és célzott, rendszeres és időszakos egészségi, pszichikai és fizikai alkalmassági vizsgálatokat kell végezni.

A fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló 5/1998. (III.6.) IM rendelet 12. § (1) bekezdése kimondja, hogy a bv. intézetben fogvatartott sürgősségi orvosi ellátását a bv. orvos, munkaidőn túl, valamint munkaszüneti napokon a készenléti szolgálatot teljesítő orvos, ennek hiányában a bv. intézet székhelye szerint területileg illetékes háziorvosi ügyeleti szolgálat (sürgősségi orvosi szolgálat, mentőszolgálat) biztosítja.
A (3) bekezdés értelmében a sürgős orvosi ellátásra szoruló fogvatartott egészségügyi intézménybe történő szállítása nem tagadható meg, nem halasztható el.

Az érintett alkotmányos jogok

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogokat vizsgálta az üggyel kapcsolatban.

A Magyar Alkotmány 54. § (1) bekezdése kimondja, hogy a Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

A 70/D. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

A vizsgálat megállapításai

1. A beadványban megfogalmazott azon panasz vizsgálatára, amely az Intézet elkülönítéssel összefüggő eljárására, illetve az őrszemélyzetnek a fogvatartottak közötti konfliktusokkal kapcsolatos passzivítására vonatkozott, konkrétumok hiányában nincs lehetőségem.

2. A Hepatitis C vírushordozó ápoló foglalkoztatása miatti panaszról az Intézet parancsnoka azt a tájékoztatást adta, hogy az egészségügyi részlegen valóban dolgozik egy olyan ápolónő, aki elmondása szerint több évvel ezelőtt valóban szenvedett hepatitisben, de azóta már meggyógyult. Az érintett személy nevének és betegsége időpontjának közléséhez nem járult hozzá. A parancsnok megjegyezte, hogy a szóban forgó személy a büntetés-végrehajtás hivatásos állományú tagjaként átesett a szükséges orvosi vizsgálaton, amely negatív eredményt hozott.

Fertőzőképes vírushordozó személy foglalkoztatása fertőződés veszélyének teszi ki a fogvatartottakat, ezért mindenképpen az egészséghez való jog sérelmének veszélyét jelenti, ha egy ilyen fertőző betegségben szenvedő, egészségügyi tevékenysége okán a fogvatartottakkal közeli kapcsolatba kerülő személyt foglalkoztatnak. Mivel azonban az érintett személy időközben meggyógyult és az egészségügyi alkalmassági vizsgálat megnyugtató eredményt hozott, ajánlással nem élek.

3. Az egészségügyi ellátással függ össze az Egészségügyi Szolgálat ügyeletének megszüntetését sérelmező panasz is.

A büntetés-végrehajtás alapjogszabálya a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. tvr. E jogszabály az elítéltek jogait felsoroló pontban csupán annyit mond, hogy az elítélt jogosult egészségügyi ellátásra. A tvr. ugyanakkor felhatalmazta az igazságügyminisztert, hogy a büntetések és intézkedések végrehajtásának részletes szabályait - a legfőbb ügyésszel és az érdekelt miniszterekkel egyetértésben - meghatározza.

Az igazságügyminiszter e felhatalmazás alapján hozta meg az 5/1998. (III.6.) IM rendeletet, amely a fogvatartottak egészségügyi ellátásának szabályairól rendelkezik. E jogszabály értelmében a fogvatartott sürgősségi orvosi ellátását a bv. orvos, munkaidőn túl, illetve munkaszüneti napokon a készenléti szolgálatot teljesítő orvos, ennek hiányában a bv. intézet székhelye szerint területileg illetékes háziorvosi ügyeleti szolgálat (sürgősségi orvosi szolgálat, mentőszolgálat) biztosítja.

A fogvatartottak egészségügyi ellátásáról rendelkező jogszabályok - a tvr. és az említett IM rendelet - a folyamatos ápolói ügyelet biztosítását nem nevesítik. A tvr. csak az elítélteknek az egészségügyi ellátáshoz való jogát említi, részletszabályokat, konkrét rendelkezéseket egyáltalán nem tartalmaz, míg a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló, részletszabályokat megállapító 5/1998. (III.6.) IM rendelet a bv. orvos, a készenléti szolgálatot teljesítő orvos, illetve az illetékes háziorvosi ügyeleti szolgálat feladatává teszi a fogvatartottak sürgősségi ellátását, folyamatos ápolói ügyeletről azonban ez a jogszabály sem rendelkezik.

Mivel az 5/1998. (III.6.) IM rendelet a fogvatartottak sürgősségi ellátásának rendszerét munkaidőben és azon túl is szabályozza, a beadvány ezen részét illetően alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg.

Budapest, 1999. október 30.

Dr. Polt Péter