OBH 880/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Szabó Zoltán
Az eljárás megindítása

A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert elöljárói hatalommal visszaélés és más bűncselekmény miatt a volt szolgálati elöljárójával szemben a Debreceni Katonai Ügyészségen elrendelt nyomozást megszüntették. Álláspontja szerint az eljárás során több olyan alkotmányos jogsértést követtek el, amelyek indokolttá teszik az országgyűlési biztos fellépését. 

A bejelentés alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese az 1993. évi LIX. törvény 16. §. (1) bekezdése alapján az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében vizsgálatot rendelt el. 

Érintett alkotmányos jog

Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alkotmány 2. §. (1) bekezdése)

Alkalmazott jogszabályok

A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény;
A Büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény;
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény.

A megállapított tényállás

A Sátoraljaújhelyi Rendőrkapitányság vezetőjével kapcsolatban 1996. június 24-én kelt "A Sátoraljaújhelyi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztály beosztottai" aláírás megjelölésével  különböző bűncselekmények elkövetésének gyanújára utaló feljelentés érkezett a Debreceni Katonai Ügyészségre. 

A nyomozóhatóság 1996. december 27-én kelt nyomozást megszüntető határozatával elöljárói hatalommal visszaélés vétsége miatt, a cselekmény társadalomra veszélyességének csekély fokára tekintettel szüntette meg az eljárást, és a gyanúsítottat megrovásban részesítette, míg más bűncselekmények tekintetében elévülés, illetve bűncselekmény hiányában határozott úgy, hogy a további eljárásnak törvényi akadálya van, valamint a további nyomozástól sem várható eredmény. 

A határozat ellen a beadványtevő panaszt jelentett be a Katonai Főügyészségen, amit mint alaptalant elutasítottak. A Katonai Főügyészség a nyomozás törvényessége feletti felügyeleti jogkörében eljárva megállapította, hogy a katonai ügyészség a szükséges eljárási cselekményeket foganatosította, beszerezte mindazokat a bizonyítékokat, amelyek a megalapozott döntés meghozatalához szükségesek voltak.

A panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában azt sérelmezte, hogy a nyomozóhatóság nem törekedett a tényállás objektív feltárására, a beszerzett bizonyítékokat nem megfelelően értékelte, valamint több alkotmányos alapjogot sértő intézkedés illetve mulasztás történt. 

Mivel a Büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5. §. (1) bekezdése szerint a tényállás tisztázása, a bizonyítékok beszerzése és mérlegelése a büntetőügyekben eljáró hatóságok feladata, az országgyűlési biztosnak (mint nem büntetőügyekben eljáró hatóság) nincs lehetősége a bizonyítékok mérlegelésére, így a nyomozás továbbfolytatásáról sem dönthet. Ezzel szemben azt kell vizsgálnia az országgyűlési biztosnak, hogy az eljáró hatóságok intézkedéseikkel, vagy intézkedésük elmulasztásával okoztak-e alkotmányos visszásságot, vagyis a bizonyítékok értékelésében nem lépték-e túl mérlegelési jogkörük alkotmányos határait, s megtettek-e mindent annak érdekében, hogy a tényállást felderítsék.

Vizsgálatom során olyan adat, amely a mérlegelési jogkör túllépését, illetve a szükséges hatósági cselekmények végrehajtásának elmulasztását megalapozták volna, nem találtam, ezért alkotmányos visszásság hiányában a vizsgálatot a panaszos egyidejű értesítése mellett megszüntetem. 

Budapest, 1998. 

Dr. Polt Péter