OBH 414/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

A panaszos beadványában sérelmezte, hogy az önkormányzat nem támogatja és kérelmeire nem határidőben válaszol. Kifogásolta továbbá, hogy az önkormányzat rendeletei nem megismerhetőek a lakosok számára. 

Megállapított tényállás

A panaszos 1997. december 8-án beadott átmeneti segély iránti kérelmét az önkormányzat anyagi lehetőségeire hivatkozással utasította el. A panaszos a határozat ellen fellebbezett, majd a Miskolci Városi Bírósághoz fordult. A bíróság a képviselő-testület határozatát hatályon kívül helyezte, de az új eljárás során ismét elutasító határozat született. Ennek indoklása szerint a községben sok rászoruló család él és az önkormányzat a lakosságot egyenlő mértékben kívánja segélyezni. A panaszos ismét élt a bírói felülvizsgálat lehetőségével, de a bíróság a keresetét megalapozatlannak találta. 

A panaszos és családja 1997. folyamán nevelési segélyben, majd a jogszabályok megváltozása után rendszeres gyermekvédelmi támogatásban részesült. A szociális földprogram keretében - természetbeni támogatásként - burgonyát és kukoricát, illetve 1998-ban vetőmag kedvezményt kaptak. 1998. augusztusában tanévkezdési támogatást állapított meg számukra az önkormányzat. A panaszos 1998. januárjában közgyógyellátási igazolványban részesült. 

A polgármester tájékoztatása szerint az önkormányzat a rendeleteit hirdetmény útján hozza nyilvánosságra. A megküldött dokumentumok között szerepelt egy körjegyzői válaszlevél, mely szerint a panaszos által kért rendeletet a körjegyző megküldi az ügyfélnek. 

Alkalmazott jogszabályok

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

"16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva."

"29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság:
a) az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv;
c) a fegyveres erők;
d) a rendőrség, a rendészeti szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálatok;
f) az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -;
g) a helyi önkormányzat;
h) a bíróságon kívüli jogvitát kötelező érvénnyel eldöntő szerv."

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
"25. § (1) A jogosult részére jövedelme kiegészítésére, pótlására pénzbeli szociális ellátás nyújtható.
(3) A települési önkormányzat szociális rászorultság esetén - a szociális alapellátás keretében - a jogosult számára időskorúak járadékát, munkanélküliek jövedelempótló támogatását, rendszeres szociális segélyt, lakásfenntartási támogatást, ápolási díjat, átmeneti segélyt állapít meg e törvényben, valamint az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint (a továbbiakban együtt: szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások)."

Érintett alkotmányos jog

Alkotmány 70/E. § "(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapításai

A panaszos első sérelmét, mely szerint az önkormányzat nem teszi lehetővé a rendeleteinek megismerését,  nem találtam megalapozottnak. Az önkormányzat rendeleteinek hirdetmény útján való közzététele alkalmat ad a lakosságnak arra, hogy a helyi jogszabályokkal megismerkedjenek. A panaszos kifogásának az is ellentmond, hogy kérésére levélben megküldték neki az egyik rendeletet.

A másik panasz a szociális ellátottságra vonatkozott. Az országgyűlési biztos a tevékenységére irányadó 1993. évi LIX. törvény 16. §-a értelmében egy beadványt akkor vizsgálhat, ha valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében a beadványt tevőt alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az említett törvény szerint a bíróság nem minősül hatóságnak, ezért a panasznak a bíróság ítéletével érintett részét hatáskör hiányában nem vizsgálhattam. 

Az Alkotmánybíróság  26/1993. (IV. 29.) AB határozata szerint: "Az Alkotmány hivatkozott 70/E. § (1) bekezdése szerint a szociális biztonsághoz való jognak – magában az Alkotmányban kiemelt – tartalmi eleme, alkotmányos követelménye, öregség, betegség stb. esetére a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogosultság biztosítása és garantálása. Ezt az ellátáshoz való jogot az állam a társadalombiztosítás és a szociális intézményrendszerek útján valósítja meg... Az Alkotmány 70/E. § (2) bekezdésének idézett rendelkezéséből tehát csak az következik, hogy az állam a polgárok megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogaik realizálása érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményi rendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni. Az Alkotmány azonban e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat már nem határozza meg...."

A szociális ellátórendszer kialakítása és működtetése tehát az állam feladata, erre vonatkozóan alkotmányos kötelezettség terheli. A szociális ellátásról való gondoskodás a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében, ezen belül azonban maga határozza meg – anyagi lehetőségeitől függően és a lakosság igényei alapján –, mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény szerint a települési önkormányzat köteles gondoskodni a szociális alapellátásról. E kötelező feladat ellátása során az önkormányzat a fent említett mértékű mérlegelési lehetőséggel nem rendelkezik, azt teljesítenie kell. Azonban a teljesítés módja, színvonala tekintetében ezen kötelezettségek megvalósításánál is van az önkormányzatnak mozgástere. 

A szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben akkor van mód visszásság megállapítására, ha az önkormányzat teljesen ellátatlanul hagyja a területén élő lakosságot, nem gondoskodik a helyi szociális ellátórendszer kialakításáról. Eljárási jogszabálysértés szintén vezethet - a jogállamiság alkotmányos elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, vagy a jogorvoslathoz való jog sérelme mellett - a szociális biztonsághoz való joggal kapcsolatban visszássághoz, ha  az ügyfél nem kapja meg a neki járó ellátást, vagy nem lehet meggyőződve arról, hogy a körülményeit az előírásoknak megfelelően vizsgálta meg az eljáró államigazgatási szerv és ezért ellátatlanul marad. 

A vizsgálat során megküldött iratokból megállapítható, hogy az önkormányzat a lehetőségeihez képest támogatásban részesítette a panaszost és az eljárási jogszabályoknak eleget tett. Mint azt már az OBH 8698/1997. számú jelentésemben megállapítottam, nem sérti a szociális biztonsághoz való jogot és nem vezethet alkotmányos joggal kapcsolatos visszássághoz önmagában az, hogy kialakított ellátási rendszer milyen típusú támogatásokat tartalmaz és hol vonja meg az adható támogatások határát, amennyiben az önkormányzat garantálja az ellátások egy minimális szintjéhez való hozzájutás lehetőségét.

A fentiekre tekintettel alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítok meg és ajánlástételi jogommal nem élek.

Budapest, 1999. december 17.

Dr. Polt Péter