OBH 365/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert a bíróság a házassági bontóperében a vagyonfelosztásról részére hátrányos döntést hozott. Sérelmezte továbbá, hogy a volt felesége ellen tett feljelentések ügyében az eljáró hatóságok megszüntették az eljárásokat, a felesége által ő ellene tett feljelentés alapján pedig elmarasztalták. A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog, (Alk. 2 .§ (1) bek. )

Alkalmazott jogszabályok:       
1968. évi I. törvény a szabálysértésekről
46. § (1) Ha az eljárás alapjául szolgáló cselekmény elbírálására más szerv jogosult, a szabálysértési hatóság az ügyet ehhez haladéktalanul átteszi.
61. § (1) Eljárási költség mindaz a költség, amely az ügyben az eljárás megindításától a büntetés végrehajtásáig - ideértve a felügyeleti intézkedést követő eljárást is - az állam előlegezett, valamint az elkövetőnek és a magánindítvány előterjesztőjének az ügyben felmerült indokolt készkiadása.
(2) Ha a szabálysértési hatóság a szabálysértés elkövetését megállapította, az eljárási költséget az elkövető viseli.

 Magánlaksértés
96/A. § (1) Aki másnak a lakásába, egyéb helyiségébe, vagy ezekhez tartozó bekerített helyre az ott lakónak vagy azzal rendelkezőnek akarata ellenére vagy megtévesztéssel bemegy vagy ott bentmarad,
úgyszintén aki mást akadályoz abban, hogy a lakásába, egyéb helyiségébe vagy ezekhez tartozó bekerített helyre bemenjen,
tízezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Magánlaksértés miatt szabálysértési eljárásnak csak magánindítványra van helye. 

1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
61. § (4) A kétséget kizáróan nem bizonyított tényt a terhelt terhére értékelni nem lehet.
139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény, vagy azt nem a gyanúsított követte el;
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;

Megállapított tényállás:
	A panaszos által a házasságának felbontására és a házastársi közös vagyon felosztására kezdeményezett perben a Nyíregyházi Városi Bíróság, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Bíróság és a Legfelsőbb Bíróság ítélkezett. A volt házasfelek a közös tulajdonukban lévő ingatlan használatáról, terheinek viseléséről, egyes ingóságok tulajdonjogáról nem tudtak megegyezni.
	A panaszos 1997. március 22-én a disznóöléshez szükséges üst, húsvágóasztal és edények kihozása érdekében be akart menni a közös ingatlanukban lévő melléképületbe, amelyet a bíróság jogerősen a volt felesége - S.-né - kizárólagos használatába adott. S.-né ezt nem engedte meg, az ajtót belülről megtámasztotta és segítségért kiáltozott. Amikor azt hitte, hogy a panaszos már elment, kinyitotta az ajtót, ekkor a panaszos ellökte, hogy az ajtó ismételt bezárását megakadályozza. A panaszos az említett tárgyakat a helyiségből kihozta.
	 S.-né feljelentést tett a Nyíregyházi Rendőrkapitányság Rakamazi Rendőrörsén magánlaksértés, lopás és könnyű testi sértés miatt. A könnyű testi sértés miatt eljáró Nyíregyházi Városi Bíróság 12.B.2802/1997/3. sz. végzésében - mivel a feljelentő a személyes meghallgatáson a feljelentését visszavonta - az eljárást megszüntette. A magánlaksértés és lopás ügyében a rendőrség a feljelentést áttette a szabálysértési hatósághoz. Az önkormányzat jegyzője - mint I. fokú szabálysértési hatóság - 1997. szeptember 15-én tárgyalás nélkül hozott határozatában a panaszost elmarasztalta. A panaszos kifogása alapján 1997. október 13-án tárgyalásra került sor, majd az eljáró hatóság 1997. október 16-án kelt 47-5/1997. szabs. számú határozatában a panaszost magánlaksértés szabálysértése miatt 5000 forintra bírságolta és kötelezte a feljelentő költségeinek megfizetésére. A tulajdon elleni szabálysértést a felek ellentmondó nyilatkozataira tekintettel az eljárás során nem sikerült bizonyítani. 
	A panaszos a határozat ellen panasszal élt. Panaszát a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal elutasította, az I. fokú határozatot helyben hagyta. 
	A panaszos 1996. december 1-én, 1997. január 20-án és 1997. február 25-én tett feljelentéseket volt felesége ellen különböző használati tárgyak, készpénz és egy permetezőcső ellopása miatt. A Nyíregyházi Rendőrkapitányság Rakamazi Rendőrörse által 16.365/1996. bü. számon folytatott nyomozás során a feljelentett személy ellenőrzése és a lakásán tartott házkutatás nem vezettek eredményre, tanúkat felkutatni nem sikerült, így a rendőrség a nyomozást 1997. március 3-án megszüntette. A megszüntető határozat ellen bejelentett panaszt a Nyíregyházi Városi Ügyészség 1997. április 18-án elutasította. A megismételt panaszt a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Főügyészség nem találta alaposnak. 

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos által sérelmezett bírói ítélet, valamint a bírósági eljárás vizsgálatára hatáskörrel nem rendelkezem, ezért a vagyonközösség megosztására, a panaszos és volt felesége tulajdonában lévő ingóságok és ingatlan használatára, az ezzel összefüggő sérelmekre a vizsgálatom nem terjedt ki. A bírák függetlenek, a jogszabályok alapján meggyőződésüknek megfelelően döntenek, az ítélkezési tevékenységükkel összefüggésben nem befolyásolhatók és nem utasíthatók. 
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz akkor lehet fordulni, ha a beadványt tevőt - megítélése szerint - valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
	A fentiekre való tekintettel vizsgálatom a panaszos által tett feljelentés alapján folytatott nyomozásra, illetve a panaszos ellen, volt felesége kezdeményezésére folytatott szabálysértési eljárásra terjedt ki.  
	A panaszbeadványhoz mellékelt iratok alapján megállapítottam, hogy az eljárások során a panaszos alkotmányos jogai nem szenvedtek sérelmet. 
	A panaszos feljelentése alapján folytatott nyomozás megszüntetése és a nyomozóhatóság határozata ellen bejelentett panasz elutasítása megalapozott volt. Az ügyben keletkezett határozatok részletes indoklást és magyarázatot tartalmaztak arról, hogy a rendelkezésre álló adatok és a felhasznált bizonyítási eszközök nem voltak elégségesek a feljelentő által gyanúsított S.-nével szemben az alapos gyanú megállapításához. Az ügyészség tájékoztatta a panaszost arról is, hogy az általa feljelentett 1993-ban történt pénzlopás ügye elévült. 
	A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5.§ (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Ennek megfelelően az országgyűlési biztos nem mérlegelheti a nyomozás során felmerült bizonyítékokat, csak azt állapíthatja meg, hogy a hatóság a jogszabályoknak, végső soron az Alkotmánynak megfelelően járt-e el, a hatóságok intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot. Olyan adat nem merült fel vizsgálatom során, amely arra utalt volna, hogy a nyomozóhatóság átlépte a mérlegelési jogkör alkotmányos korlátait. 
	A panaszos ellen folytatott szabálysértési eljárás és az annak eredményeként hozott határozatok ugyancsak megfeleltek a jogszabályoknak. Az eljáró hatóság a panaszos indítványainak helyt adott, a kifogása alapján tartott tárgyaláson az általa megjelölt tanúkat meghallgatta. Ügyében csak a kétséget kizáróan bizonyított magánlaksértés szabálysértést állapította meg. Panaszait törvényes határidőben és megalapozottan bírálták el.
	A panaszos által a beadványaiban felhozott érvek nem érintik az eljáró hatóságok tevékenységének és határozatainak jogszerűségét.
	A fentiek alapján a panasz ügyében alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ezért a további vizsgálatot lezárom.  	

Budapest, 1999. november 30.

Dr. Polt Péter