OBH 275/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó:dr Schilling Rezső   

Az eljárás megindulása:
	Panaszos beadványában sérelmezte, hogy a Budapest I. kerületi Rendőrkapitányság  személyazonosság igazolásának megtagadása szabálysértés miatt megbüntette, holott állítása szerint a szabálysértést nem követte el, a személyazonossági igazolványát azért nem adta át a  rendőrnek, mert az nem volt hajlandó vele közölni a rendőrjelvénye számát.
	 A panaszban foglaltak alapján alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság gyanúja miatt vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében tanulmányoztam a szabálysértési ügy iratait.

Érintett alkotmányos jog:
	Jogállamiság, jogbiztonsághoz  való jog ( Alkotmány. 2.§ /1/ bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
	1994. évi XXXIV. tv. a Rendőrségről ( a továbbiakban: Rtv )
	19. § (1) A jogszabályi előírások végrehajtását szolgáló rendőri intézkedésnek - ha törvény vagy nemzetközi megállapodás másként nem rendelkezik - mindenki köteles magát alávetni, és a rendőr utasításának engedelmeskedni. A rendőri intézkedés során annak jogszerűsége nem vonható kétségbe, kivéve, ha a jogszerűtlenség mérlegelés nélkül, kétséget kizáróan megállapítható.
	(2) A rendőr jogszerű intézkedésének való ellenszegülés esetén az e törvényben meghatározott intézkedések és kényszerítő eszközök alkalmazhatók.
	20. § (1) A rendőrt az intézkedés során az egyenruhája és az azonosító jelvénye vagy a szolgálati igazolványa igazolja.
	(2) Ha a rendőr nem visel egyenruhát, az intézkedés megkezdése előtt köteles a rendőri mivoltát szóban közölni, és - ha az intézkedés eredményességét nem veszélyezteti - magát a szolgálati igazolványával igazolni.
	(3) A rendőr az intézkedés befejezése után az intézkedés alá vont személy kérésére köteles az azonosító jelvényének számát közölni vagy szolgálati igazolványát felmutatni, a nevét és a szolgálati helyét megjelölni.
	29. § (1) A rendőr a feladata ellátása során igazoltathatja azt, akinek a személyazonosságát meg kell állapítania. Az igazoltatott köteles a személyazonosító adatait hitelt érdemlően igazolni. A személyazonosság igazolására elsősorban a személyi igazolvány szolgál, elfogadható továbbá minden olyan okmány, amelyből az igazoltatott kiléte hitelt érdemlően megállapítható. A rendőr az általa ismert vagy más jelen lévő ismert kilétű személy közlését is elfogadhatja igazolásként.
	(2) Az igazoltatás megtagadása esetén az igazoltatott e célból feltartóztatható, az igazoltatás sikertelensége esetén előállítható, és a személyazonosság megállapítása céljából az igazoltatottól ujjnyomat vehető, fényképfelvétel készíthető, továbbá a külső testi jegyek észlelés és mérés alapján rögzíthetők.
	(3) Az igazoltatás csak a személyazonosság megállapításához szükséges ideig tarthat. Az igazoltatottal az igazoltatást követően kérelmére közölni kell az igazoltatás okát, kivéve, ha az a közbiztonság érdekét veszélyezteti.

	17/1968 (IV.14) Kormányrendelet az egyes szabálysértésekről
5. § (1) Aki az igazoltatásra feljogosított személy felszólítására személyi adatainak bemondását, személyazonosságának megállapítása végett személyi igazolványának (útlevelének) átadását megtagadja, vagy az említett adatokra vonatkozólag valótlant állít,
tízezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a rendőrség hatáskörébe tartozik.

A vizsgálat megállapításai:
	Panaszos 1996. június 6-án 19  óra utáni időben a budapesti Déli pályaudvar kerengő részében két egyenruhás rendőrt látott civil személyekkel beszélgetni. Kiváncsiságtól hajtva megkérdezte a rendőröktől, hogy az  ott parkoló 3  gépkocsi milyen engedéllyel rendelkezik a panaszos szerint tiltott helyen történő parkoláshoz. 
	Az iratokból nem tűnik ki egyértelműen -és ma már feltehetőleg nem is tisztázható- az, hogy a rendőrök mit válaszoltak, amiért panaszos  kérte az egyik rendőrtől az egyenruháján látott - de a rendőr részéről eltakart - azonosító jelvényének felmutatását.
	A panaszost ezt követően személyazonosságának igazolására szólították fel, melynek többszöri felszólításra sem tett eleget. Az igazolás megtagadása miatt a rendőrök a kerületi rendőrkapitányságra történő előállítását helyezték kilátásba. Ezen intézkedés ellen panaszos kifogást nem tett, sőt  rendőrségi szolgálati gépkocsi hiányában maga ajánlotta fel, hogy gyalogosan menjenek a közelben levő kapitányságra. Itt panaszos az ügyeletes tisztnek minden további nélkül  átadta személyazonossági igazolványát, adatai ellenőrzését követően  előállítását megszüntették és az épületből elbocsájtották.
	Az ügyben intézkedő rendőrök  szabálysértési feljelentést készítettek, amelynek alapján a szabálysértési eljárást lefolytatták és panaszost pénzbüntetéssel sújtották. Az elsőfokú határozat ellen bejelentett panaszt a Budapesti Rendőrfőkapitányság illetékes szervének jogorvoslati alosztálya elutasította.
	A rendelkezésre álló adatok, iratok alapján megállapítottam, hogy a szabálysértési feljelentésre és panaszos elmarasztalására indokoltan, jogszerűen került sor.
	Panaszos az eseményről sajátkezűleg írt három oldalas, dátum és címzés nélküli feljegyzésében  az eseménnyel összefüggésben leírta, hogy a rendőr az egyenruháján levő azonosító jelvényt eltakarta. Ez alapján nem lehet kétséges, hogy panaszosban okkal és joggal nem merülhetett fel kétség az iránt, hogy valóban rendőrrel áll szemben, aki igazoltatásra törvény erejénél fogva jogosult.  Az Rtv. 20. § /1/ bekezdése szerint az intézkedés során a rendőrt egyenruhája és azonosító jelvénye igazolja. 
	Az Rtv. 19. § /1/ bekezdése nem teszi lehetővé a rendőri intézkedéssel érintett személy számára, hogy a rendőri intézkedés jogszerűségét az intézkedés közben kétségbe vonja, ezért  a panaszos a személyazonosságának igazolását jogszerűtlenül tagadta meg. Az igazolás megtagadását az sem indokolhatta, hogy a rendőr részéről esetleg vélt vagy valós sérelem érte, illetve hogy a rendőr  az azonosító jelvényét eltakarta, mert az Rtv. 20. § /3/ bekezdése értelmében a rendőr az állampolgár kérésére az  adatainak -közöttük azonosító jelvénye számának- közlésére csak az intézkedés befejezését követően kötelezett.
Ez a rendelkezés garanciális szabály a rendőri intézkedést  illetve rendőri magatartást valamilyen okból kifogásoló, sérelmező állampolgár számára az intézkedéssel szembeni jogorvoslat érvényesítésére.

	Miután személyazonossági igazolványának átadását többszöri felszólításra sem adta át, kimerítette az egyes szabálysértésekről szóló 17/1968. (IV. 14) Kormányrendelet 5. §-ában rögzített személyazonosság igazolásának megtagadása szabálysértés tényállását, így előállítására is jogszerűen került sor. 
	Mindezekre tekintettel vizsgálatom során alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg és vizsgálatomat lezártam.

Budapest, 1999. június 30.

Dr. Polt Péter