OBH 262/1998. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó:  Dr. Kántor Ferenc

Eljárás megindítása

Panaszos férje - felesége és társai nevében is (panaszos) - az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában azt sérelmezte, hogy az általuk termőföld árverésen szerzett ingatlanokon halastavat akartak létesíteni, azonban a létesítéshez szükséges elvi vízjogi engedély iránti kérelem teljesítését mind az első fokú, mind a másodfokon eljáró vízügyi hatóság elutasította.

Mivel a rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság [Alkotmány 2. § (1) bekezdés] megsértésére lehet következtetni, az ügy tisztázása érdekében megkerestem a Nagykátai Körzeti Földhivatal, illetve a Központi Kárrendezési Irodát.

Tényállás megállapítása

Panaszos és társai termőföld árverésen megszerezték a nagykátai 0528/10-3; 0528/10-5; 0528/10-6. helyrajzi számú ingatlanokat. Panaszos állítása szerint az árverésen megszerzett ingatlanok az árverési vételkor nem voltak természetvédelmi területek. Ezt az állítását panaszos azzal kívánta bizonyítani, hogy csatolta a Budapesti Természetvédelmi Igazgatóságnak (Igazgatóság) az 1994. április 28-án kelt, BTI-184/3/94. iktatószámú és a Pest Megyei Kárrendezési Hivatalhoz küldött levelét.
Az Igazgatóság levelében észrevételezi, hogy a Magyar Közlöny 1994. évi 40. száma II. kötetében a Hivatal által közzétett közleményben árverésre kitűzött, helyrajzi szám szerint felsorolt nagykátai ingatlanok közül az említett levélben helyrajzi szám szerint megjelölt ingatlanok a 7/1990. (IX.27.) PmT. rendelettel védetté nyilvánított Tápió-Hajta Vidéki Természetvédelmi Terület részei, ugyanakkor az árverési hirdetmény ezt a körülményt nem tünteti fel. S mivel az Igazgatóság természetvédelmi területként nem jelöli meg a hivatkozott számú levélben azokat a helyrajzi számú ingatlanokat, melyeket panaszos és társai az árverésen megszereztek, ezért panaszos azt állítja, hogy valakik a Kárrendezési Hivatalt félrevezették, illetve, hogy az árverésen megszerzett földre a védettséget az árverést követően vezették rá, ami okozója annak, hogy a tervezett halastó létesítésére irányuló - az ehhez szükséges elvi vízjogi engedély megadására vonatkozó - kérelmét az említett ingatlanok védettségére tekintettel elutasították, mellyel alkotmányos jogait sértették és neki kárt okoztak.

Jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

A rendelkezésre álló iratok, valamint a Nagykátai Körzeti Földhivatal, illetve a Központi Kárrendezési Iroda tájékoztatása alapján a vizsgálat megállapította, hogy a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal Nagykáta városban a nagykátai Termelő, Kereskedelmi Szolgáltató Szövetkezet (Magyar-Koreai Barátság Mgtsz.) által kijelölt termőföldre árverést tűzött ki a nagykátai művelődési házban 1994. május 6, május 9-10. napjára 10 órára.

Az árverési hirdetmény - mely az árverésre kerülő nagyüzemi táblákat helyrajzi szám szerint megjelölve felsorolja - a Magyar Közlöny 1994. április 1-jén megjelent 35. száma III. kötetének 11-14. oldalain került közzétételre. 

Annak a táblának az adatait - mely táblából panaszos és társai is termőföldet vásároltak - a hivatkozott közlöny 13. oldalának 25. sora tartalmazza. A közlemény szerint az árverésre kitűzött ingatlan helyrajzi száma 0528/10; területe 45, 0610 hektár, művelési ága vegyes, aranykorona értéke 495,65. E sorhoz tartozó "Korlátozó intézkedések" oszlopban jelzés (*) található. E jelzés (*) tartalma a lábjegyzet szerint "Természetvédelmi terület". 

Panaszos által csatolt és 1994. június 6-án kelt "vázlat az árverés során szerzett földtulajdonhoz" címet viselő dokumentum szerint, panaszos és társai a 0528/10. helyrajzi számú földből vásároltak - 1,1 hektár területű 22,06 AK értékű földet, mely az árverésen 0528/10-5. helyrajzi számot kapta, továbbá 1,2 hektár területű 22,05 AK értékű földet, mely az árverésen 0528/10-6. helyrajzi számot kapta, valamint 3,7 hektár területű, 72,02 AK értékű földet, mely az árverés során a 0528/10-3. helyrajzi számot kapta.

A vizsgálat megállapította, hogy panaszos és társai az árverésen olyan termőföldből vásároltak (nagykátai 0528/10 helyrajzi szám), mely már az árverést megelőzően védett természeti terület volt, s ezt a körülményt az árverező hivatal a már hivatkozott árverési közleményben közzétette, tekintettel arra, hogy a védettség tényét az árverezett területre a körzeti földhivatal - a Pest Megyei Tanács 7/1990. (IX.27.) PmT. sz. rendelete alapján - 1990-ben határozatával bejegyezte.

Panaszosok azon állítása, hogy az árverésen nem természetvédelmi területet vásároltak, ellentmond a tényeknek.

Az 1991. évi XXV. tv. végrehajtására kiadott 104/1991. (VIII.3.) Kormányrendelet 26. §-ának (1) bekezdése azt rendeli: "A kárrendezési hivatal az árverés kitűzését a Magyar Közlönyben és legalább egy országos napilapban az árverést megelőzően legalább 30 nappal közzéteszi".

A (2) bekezdés pedig úgy szól, hogy "A kitűzésről szóló hirdetmény tartalmazza az árverés helyét, időpontját, az árverésre kerülő nagyüzemi táblák helyrajzi számát, területét, AK értékét, a terület hasznosításra vonatkozó korlátozásokat (védett természeti terület stb.) és az ingatlan ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett tulajdonosát (kezelőjét). A hirdetményben meg kell jelölni az árverésen részvételre jogosultak körét [Tv. 21. § (1) bek. és 27. § (2) bek.] is".

Tekintettel arra, hogy a Kárpótlási Hivatal által közzétett árverési hirdetmény az idézett kormányrendelet előírásainak megfelelő tartalommal és időben került kihirdetésre, az árverező hivatal a hivatkozott kormányrendelet előírásait nem sértette meg. Panaszos viszont - a mindenki által hozzáférhető árverési hirdetményből, de legkésőbb az árverésen - tájékozódhatott volna arról, hogy az általa megszerezni kívánt földet milyen korlátozás terheli. Panaszos ezt elmulasztotta.

Az elvi vízjogi engedélyezési eljárást folytató vízügyi hatóságnak pedig kötelességük volt az általuk folytatott eljárásban a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. tv. 39. § (1) bekezdés d.) pontja alapján szakhatóságként közreműködő természetvédelmi hatóság állásfoglalását érvényesíteni. S mivel az elvi vízjogi engedélyezési eljárást lefolytató vízügyi hatóságok - a szakhatóságként közreműködő természetvédelmi hatóság szakhatósági állásfoglalását határozatukban érvényesítették - eljárásuk nem törvénysértő, mint ahogy nem törvénysértő a szakhatóságként közreműködő természetvédelmi hatóság szakhatósági állásfoglalása sem, mellyel nem járul hozzá "természetvédelmi terület" részét képező ingatlanon az elvi vízjogi engedély megadásához arra hivatkozással, hogy "A tervezett létesítmények jelentős változást eredményeznének és kedvezőtlen folyamatok elindítói lehetnének, ezért a kérelmező terveit a védett területen nem javasolja megvalósítani".

A vizsgálat megállapította, hogy az eljáró hivatalok a hatályos jogszabályok vonatkozó rendelkezéseit megtartották, panaszos alkotmányos jogait nem sértették. Ezért a beadványt alkotmányos visszásság hiányában el kellett utasítanom.

Jelentésem 1 példányának megküldésével a Panaszost, a Nagykátai Körzeti Földhivatalt, az Országos Vízügyi Főigazgatóságot, valamint a Központi Kárrendezési Irodát is tájékoztattam.

Budapest, 1998. szeptember 3.

Dr. Polt Péter