OBH 218/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Somosi György

Az eljárás megindítása

Panaszos a MATÁV Részvénytársaság /a továbbiakban: MATÁV/ eljárását sérelmező beadványában előadta, hogy a távbeszélő számla elleni reklamációit a szolgáltató nem vizsgálta ki.

Eljárásom során megkerestem a MATÁV elnök-vezérigazgatóját, akitől az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (2) bekezdése alapján tájékoztatást kértem a Társaságnak az ügyben tett intézkedéseiről, vizsgálatairól.

A megállapított tényállás, az érintett alkotmányos jog és az ügy jogszabályi háttere

Panaszos a 19.301 Ft. összegű 1996. X. havi telefonszámla miatt terjesztett elő reklamációt a Társaságnál. A Miskolci Távközlési Centrum az elvégzett vizsgálatai során a számla összegét befolyásoló körülményt nem észlelt. A helyszíni ellenőrzés alkalmával hibát, idegenhasználatot vagy arra utaló nyomot nem találtak. A kiszámlázott díj csökkentésére a vizsgálati eredmények alapján a MATÁV nem látott lehetőséget.

A folyamatosan növekvő díjtartozás miatt, melyet a vitatott számlán kívül más számlák kifizetésének elmulasztása okozott, a szerződés felmondását követően a MATÁV az állomást 1997. március 24-én a híváskezdeményezés lehetőségéből kizárta, majd 1997. június 14-én leszerelte. Panaszosnak az 1997 nyarán benyújtott keresetét a Miskolci Városi Bíróság idézés kibocsátása nélkül elutasította. Ezt követően panaszos 1997. augusztusában tartozását elismerte és a tartozás részletekben történő megfizetésének vállalása mellett kérte a telefon visszaszerelését, melyet a MATÁV 1997. szeptember 10-én teljesített. Két részlet fizetését követően a tartozás összege ismét növekedett, ezért a szerződés felmondását követően a szolgáltató ismét egyirányusította a vonalat, majd 1998. augusztus 6-án a telefont leszerelte.

Panaszosnak a korábban megfizetett 12.000 Ft. összegű beruházási hozzájárulás beszámítása után 69.683 Ft. tartozása áll fenn.

A Miskolci Városi Bíróságon panaszos és a szolgáltató között peres eljárás van folyamatban, melynek tárgya az 1998. február havi telefonszámla összege (18.848 Ft.) Az egyeztető tárgyalások során panaszos a hívások egy részét elismerte, azonban egyetlen díjtétel kifizetésére sem került sor.

A MATÁV a megkeresésemre adott válaszában közölte, hogy amennyiben panaszos kéri, a tartozás kiegyenlítésére 12 havi részletfizetést tudnak biztosítani.
A Magyar Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A távközlésről szóló 1992. évi LXXII. törvény 12. § (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy díjfizetés elmulasztása esetében az eredménytelen fizetési felszólítást követő harminc nap elteltével a szolgáltató az előfizetői szerződést tizenöt napos felmondási idővel felmondhatja.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A törvény 29. § (1) bekezdésének f) pontja kimondja, hogy a törvény alkalmazásában hatóság az igazságügyi szerv, kivéve a bíróság.

Az egységes hírközlési hatóságról, valamint egyes hírközlést érintő jogszabályok módosításáról szóló 232/1997. (XII. 12.) Korm. rendelet szerint a Hírközlési Felügyeletek ellátják a távközlési szolgáltatások hatósági minőségfelügyeletét.

A MATÁV Üzletszabályzata szerint ha az előfizető a szolgáltató által követelt díj összegszerűségét vitatja, az ellen írásban, a befizetési határidőn belül reklamációt nyújthat be a területi ügyfélszolgálati irodához. Ha az előfizető nem fogadja el a szolgáltatónak a számla helyességére vonatkozó bizonyítékait, peres eljárást kezdeményezhet. Az eljárás jogerős lezárásáig a szolgáltató a vitatott összegre nem alkalmazhatja a díjtartozásra vonatkozó szabályokat, tehát a kifogásolt összeget mindaddig függőben tartja, amíg az ügy jogerősen le nem zárult.

Az Üzletszabályzat az előfizető kimenő forgalmának korlátozásáról akként rendelkezik, hogy a szolgáltató ezzel a lehetőséggel a számla kiegyenlítésére nyitva álló határidő lejártát követő naptól jogosult, ha a tartozás összege egyéni előfizető esetében eléri a 30.000 Ft-ot.

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálatok eredményei alapján - amelyek természetesen nem azt bizonyították, hogy a kifogásolt hívásokat panaszos kezdeményezte csak azt, hogy ezeket a panaszosnál felszerelt állomásról kezdeményezték - a MATÁV a számla jogosságát vitató beadványt elutasította.

A távközlésről szóló 1992. évi LXXII. törvény 12. § (4) bekezdése alapján a szolgáltató jogszerűen járt el, amikor a díjtartozás miatt az előfizetői szerződést felmondta. Az országgyűlési biztosnak nincs lehetősége arra, hogy műszaki tartalmú tényállást állapítson meg. Azt kell vizsgálnia, hogy a kivizsgálást végző szerv a panaszra eljárt-e és betartotta-e a rá vonatkozó szabályokat. Vizsgálatom során a rendelkezésemre bocsátott tájékoztatás alapján megállapítottam, hogy a MATÁV Miskolci Távközlési Centruma a reklamációt kivizsgálta.

Az 1993. évi LIX. törvény 29. § (1) bekezdésének f) pontja az állampolgári jogok országgyűlési biztosának nem teszi lehetővé, hogy jogerős, vagy folyamatban lévő bírósági ügyben vizsgálatot folytasson. Mivel jelenleg a Miskolci Városi Bíróságon polgári peres eljárás van folyamatban, további vizsgálatra - hatáskör hiányában - nincs lehetőségem.
Ezen túlmenően azonban szeretném megjegyezni a panaszos által rendelkezésemre bocsátott, a MATÁV Miskolci Igazgatósága által kiállított távbeszélő számlával kapcsolatos észrevételeimet. A számla 1997. június 12-én kelt, az elszámolási időszak 1997. június 1-június 30, a befizetés határidejeként pedig 1997. június 25-ét tüntették fel. A MATÁV válaszlevelében arról tájékoztatott, hogy az állomást 1997. március 24-én a híváskezdeményezés lehetőségéből kizárták, majd 1997. június 14-én leszerelték. A távbeszélő számlán panaszosnak az egyéni előfizetési díjat, illetve a MATÁV tulajdonú készülék bérleti díját a teljes hónapra, vagyis 1996. június 1-től június 30-ig felszámolták, noha június 14-én az állomást leszerelték, tehát panaszos ettől kezdve már hívást fogadni sem tudott. Panaszos tehát június második felére is fizetett előfizetési, illetve bérleti díjat annak ellenére, hogy az állomást leszerelték. 

Egy korábban lefolytatott vizsgálatom során (OBH/2472/1997.) megállapítottam, hogy az állomás kikapcsolása esetén az előfizetőtől a havi előfizetési díj felszámítása helytelen, mert ilyen gyakorlat esetén a kikapcsolt állomás (volt) előfizetője ugyanolyan összegű havi előfizetési díjat fizet mint az az előfizető, akinek állomását nem kapcsolták ki és így hívás kezdeményezésre és fogadásra képes. Jelentésemben felkértem a MATÁV elnök-vezérigazgatóját, hogy az állomás kikapcsolása és leszerelése közötti időre a szolgáltató mellőzze a havi előfizetési díj felszámítását. Az Elnök-vezérigazgató válaszában többek között azt közölte hogy a kétirányú kizárást (előfizetői állomás kikapcsolása) követően az állomás leszereléséig tartó időszakban az előfizetési díjfizetési kötelezettség megszüntetése iránt intézkedik.

A konkrét ügyben a díjakat a MATÁV nem a kikapcsolás és a leszerelés közötti, hanem a leszerelést követő időszakra számította fel. A díjnak a leszerelés utáni időszakra való felszámítása álláspontom szerint szintén helytelen, azonban a Miskolci Városi Bíróságon folyamatban lévő peres eljárás az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény fentebb idézett rendelkezése alapján további vizsgálatomat kizárja.

Budapest, 1999. március 30.

Dr. Polt Péter