OBH 195/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása
	Az MTV1-Napkelte c. műsora 1998. január 8-án arról tájékoztatta a nézőket, hogy  egy fiatalembertől - aki motorkerékpárját akarta eladni - a vevőnek jelentkező személy  ellopta a motorkerékpárt. Amikor a sértett felismerte az elkövetőt egy polgárőrrel felszólította, hogy szálljon be gépkocsijukba. Ez a személy eleget tett a felszólításnak, majd beszállították a XVI. kerületi rendőrkapitányságra. Két óra múlva a budaőrsi rendőrkapitányság állományába tartozó rendőrök a polgárőrt és azt a személyt, akitől korábban a motorkerékpárt ellopták megbilincselték és személyes szabadságot korlátozó kényszerintézkedést alkalmaztak velük szemben, majd önbíráskodás és más bűncselekmény miatt büntetőeljárást indítottak ellenük.
	A hírműsorban elhangzottak alapján - hivatalból - vizsgálatot rendeltem el a szóban forgó rendőri intézkedések, nyomozási cselekmények szakszerűségének, törvényességének felülvizsgálata céljából. Ennek során beszereztem a legfőbb ügyész üggyel kapcsolatos álláspontját és kértem, hogy tájékoztasson az ügyben tett ügyészi intézkedésekről.

Érintett alkotmányos jogok
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § /1/ bek.).

Alkalmazott jogszabályok
- A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (továbbiakban: Be.)
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.

16. § (1) A nyomozó hatóságok feladata a bűncselekmények gyors és alapos felderítése, valamint a bűncselekmények elkövetőinek felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekmények elvégzése.
(2) Nyomozó hatóság a rendőrség és az ügyészség.

17. § Az ügyész feladata a nyomozás törvényessége feletti felügyelet, a vádemelés és a vád képviselete, továbbá a jogszabály által meghatározott esetekben a nyomozás.

18. § (1) Az ügyész a nyomozás törvényessége feletti felügyelet körében
a) a nyomozó hatóságot nyomozási cselekményre és a nyomozásnak az általa megjelölt határidőn belüli befejezésére utasíthatja;
b) a nyomozás irataiba betekinthet és azokat magához kérheti;
c) a nyomozási cselekményeknél jelen lehet;
d) a nyomozó hatóság határozatát megváltoztathatja vagy hatályon kívül helyezheti;
e) a nyomozást megszüntetheti; és a nyomozó hatóságot a nyomozás megszüntetésére utasíthatja;
f) a nyomozó hatóság intézkedése vagy mulasztása miatt hozzá megküldött panaszokat elbírálja.
(2) Az ügyész a nyomozás során felügyel arra, hogy az eljárásban részt vevő személyek jogaikat érvényesíthessék és ellenőrzi a kényszerintézkedések alkalmazásának törvényességét.
(3) Az ügyész az eljárást a nyomozó hatóságtól magához vonhatja.
(4) Az ügyész az e törvényben meghatározott feltételek esetén vádat emel, és a bíróság előtt - magánvád esetét kivéve - a vádat képviseli. Az ügyész a vádat elejtheti vagy módosíthatja. Az ügy iratait a bírósági eljárásban megtekintheti, a bíróság döntése előtt az ügyben felmerülő minden kérdésben indítványt tehet.

A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény (továbbiakban: Hszt.)
119. § (1) Fegyelemsértést követ el, és fegyelmi eljárás keretében felelősségre kell vonni a hivatásos állomány tagját, ha a szolgálati viszonnyal kapcsolatos kötelezettségét vétkesen megszegi.
(2) A fegyveres erők, a rendőrség, a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok és a büntetés-végrehajtási szervezet hivatásos állományú tagja olyan szabálysértésének elbírálására, amelyet a szolgálati helyen vagy a szolgálattal összefüggésben követett el, a fegyelmi eljárás szabályait kell alkalmazni.

120. § (1) A fenyítés célja a szolgálati rend és fegyelem védelme, az elkövetőnek és másoknak a fegyelemsértéstől való visszatartása.
(2) A fenyítés mellőzhető, ha a fegyelemsértés olyan csekély súlyú, hogy - figyelembe véve a fegyelemsértőnek a magatartását és a szolgálati rendhez való viszonyát - az (1) bekezdésben meghatározott cél figyelmeztetéssel is elérhető.
123. § (1) A hivatásos állomány tagjával szemben a következő fenyítések alkalmazhatók:
a) feddés,
b) megrovás,
c) pénzbírság,
d) egy fizetési fokozattal 1 évre való visszavetés,
e) a soron következő rendfokozatba való előléptetés várakozási idejének 6 hónaptól 2 évig terjedő meghosszabbítása,
f) eggyel alacsonyabb rendfokozatba 6 hónaptól 2 évig történő visszavetés,
g) alacsonyabb szolgálati beosztásba helyezés,
h) a szolgálati viszony megszüntetése,
i) lefokozás.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 
17. § (1) Az országgyűlési biztos a hozzá benyújtott beadványt - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - köteles megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést - e törvény keretei között - maga választja meg.

A bűnügyek rendőrségi nyomozásáról szóló 40/1997. számú BM Utasítás 
313. pont: Ha a cselekmény megítélése szempontjából annak jelentősége van, a tanú és a gyanúsított kihallgatásáról felvett jegyzőkönyvet szó szerint, illetőleg kérdés-felelet formájában kell rögzíteni.

A vizsgálat megállapításai
	A legfőbb ügyész - megkeresésem alapján - a következőkről tájékoztatott az üggyel kapcsolatban:
	Önbíráskodás bűntette és más bűncselekmények miatt a Budaőrsi Rendőrkapitányság 4919/1997. bü. szám alatt rendelt el nyomozást három személlyel szemben. A gyanúsítottak a Legfőbb Ügyészségre panaszt jelentettek be a velük szemben elrendelt kényszerintézkedés és a gyanúsítás ellen, továbbá kifogásolták, hogy kirendelt védőiket nem tudták igénybevenni, telefonálni sem volt lehetőségük. Panaszukban azt is állították, hogy az egyik gyanúsítottként kihallgatott személy esetében a vallomást pszichikai ráhatással kényszerítették ki, végül tiltakoztak a médiákban megjelent cikkek egyes részei ellen. A panaszt, az annak elbírálására hatáskörrel rendelkező Pest Megyei Főügyészség, az Nf. 31/1998/1-I. számú, 1998. január 16-án kelt levelében, megalapozatlanság miatt elutasította. Ezzel egyidejűleg a főügyészség az Nf. 31/1998/1-II. számú átiratában felhívta a Budaőrsi Városi Ügyészséget, hogy intézkedjenek a gyanúsítotti jegyzőkönyvek valós helyzetnek megfelelő, a javítás tényét feltüntető korrigálására, illetve aláírások pótlására, továbbá, hogy hívják fel a rendőri nyomozó hatóság figyelmét arra, hogy a kihallgatást végző nyomozó (vizsgáló) által "megjegyzésként" jegyzőkönyvbe foglaltakat nem a hatóság tagjának kell külön feljegyezni, hanem a gyanúsított vallomását úgy kell jegyzőkönyvbe foglalni, hogy abból mindaz kitűnjön, amit a kihallgató a "megjegyzésben" leírt, vagyis annak meg kell felelni a bűnügyek rendőrségi nyomozásáról szóló 40/1997. számú BM Utasítás 313. pontjában előírtaknak. A legfőbb ügyész a panasz elutasításával és az észrevételekkel egyetértett.
	A legfőbb ügyész az eljárás irataiból megállapította azt is, hogy a bűnügy nyomozása során az eljáró rendőri nyomozó hatóság, a Budaőrsi Városi Ügyészség és a Pest Megyei Főügyészség részéről törvénysértés, eljárási szabálysértés nem történt.  
	Tájékoztatott a legfőbb ügyész továbbá arról, hogy a nyomozás irataihoz csatolt 156-30/309/97. számú, előállításról készült rendőri jelentésben írottak, mely szerint az intézkedő rendőr az egyik gyanúsított felismerése alapján a Budapest XVI. kerület Állomás u. 35. szám előtt igazoltatta és a rendőrkapitányságra előállította azt a személyt aki a szóba került motorkerékpárt ellopta, ellentétesek a nyomozás adataival. Ezért a Legfőbb Ügyészség a Pest Megyei Főügyészségen intézkedett a rendőri jelentésben írtak kivizsgálására. Ezt követően - a legfőbb ügyész tájékoztató levele szerint - a Budaőrsi Városi Ügyészség a Budaőrsi Rendőrkapitányságon 4919/1997. bü. szám alatt folytatott nyomozást fokozott ügyészi felügyelet alá vonta. Ezt különösen az indokolta, hogy a városi ügyészség észlelte, hogy - részletes nyomozási utasítása ellenére - a nyomozás vontatottan haladt és a rendőrség az ügyészi utasításban foglaltak egy részét nem teljesítette. 
	A fokozott ügyészi felügyelet elrendelése mellett a Budaőrsi Városi Ügyészség vezetője a budaőrsi rendőrkapitánynál - az ügy rendőrségi előadójának szakszerűtlen munkavégzése miatt - fegyelmi felelősségrevonást kezdeményezett. A szakszerűtlen munkavégzést az ügyészség vezetője abban látta, hogy kérte a nyomozás iratainak meghatározott időpontban való bemutatását, de azt a nyomozó nem teljesítette. A fegyelmi eljárást a rendőrkapitány 1998. szeptember 16-án rendelte le az 557-36/1998. Fe. számon. Az eljárás végén megállapították az ügy előadójának fegyelmi felelősségét és "szakszerűtlen munkavégzés" fegyelemsértés elkövetése miatt 1998. október 29-én a Hszt. 123. § (1) bek.- a./ pontjában meghatározott feddés fenyítésben részesítették. 
	A legfőbb ügyész értesített arról is, hogy a Budaőrsi Városi Ügyészség B. 2352/1997. számon, 1998. június 30-án, önbíráskodás és más bűncselekmények miatt vádiratot nyújtott be a Budaőrsi Városi Bírósághoz a Budaőrsi Rendőrkapitányságon 4919/1997. bü. számon folyamatban volt bűnügyben.
	A legfőbb ügyész tájékoztatását és ügyben kialakított azon véleményét, hogy a büntetőeljárást folytató nyomozó hatóságok (ügyészségek, rendőrség) kellő alapossággal jártak el a tényállás felderítése, illetve a nyomozás eredményes befejezése érdekében és ebből a szempontból törvénysértést, eljárási szabálysértést nem követtek el, elfogadtam. Ezekkel összefüggésben  nem állapítottam meg a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljárással összefüggő alkotmányos visszásságot,  ajánlást sem tettem. 
	A Budaőrsi Rendőrkapitányság 4919/1997. bü. számú ügy nyomozója azonban a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljárással összefüggésben - tekintettel a gyanúsítottaknak az eljárás gyors befejezéséhez fűződő érdekeire is -  alkotmányos visszásságot okozott azzal, hogy a nyomozást nem a Be. 16. § (1) bekezdése szem előtt tartásával végezte, vagyis a folyamatban lévő nyomozásban bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személyek felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekményeket lassan hajtotta végre, a nyomozást vontatottan foganatosította. A megállapított alkotmányos visszásság ellenére ajánlást nem tettem, ugyanis elegendőnek és megfelelőnek tartottam a budaőrsi rendőrkapitány azon intézkedését, mely szerint a szóban forgó bűnügy előadóját - a Hszt. vonatkozó rendelkezései alapján - feddés fenyítésben részesítette. 
	Az ügyészség részéről alkotmányos emberi joggal kapcsolatos visszásságot az eljárás elhúzódása miatt nem állapítottam meg, hiszen a Budaőrsi Városi Ügyészség fokozott felügyeletet rendelt el az ügyben, elrendelte a nyomozás iratainak időközönkénti bemutatását, utasításokat adott a végrehajtandó nyomozási cselekményekre, utasította a rendőri nyomozó hatóságot a Pest Megyei Főügyészség által észlelt eljárási szabálytalanságok megszüntetésére, vagyis a Be. 17. és 18. §-aiban előírt azon ügyészi feladatokat, melyeket a törvény a nyomozás törvényessége feletti felügyelettel kapcsolatban meghatároz, teljesítette.
	A nyomozati iratokhoz csatolt 156-30/309/97. számú, előállításról készült rendőri jelentés készítője is elkövetett mulasztást. Mulasztása abban nyilvánult meg, hogy jelentésében a nyomozás adataival ellentétes (valótlan) adatokat rögzített. Tekintettel azonban arra, hogy a jelentésben foglaltak nem érintették a Budaőrsi Rendőrkapitányságon 4919/1997. bü. szám alatt folytatott büntetőeljárás sértettjének jogos érdekeit, valamint arra is figyelemmel, hogy a nyomozó hatóságok (rendőrség, ügyészség) a bizonyítási eszközök és bizonyítékok felhasználásáról szabadon döntenek és abban őket csak az köti, hogy a bizonyításra váró tényállás szempontjából mi a jelentős adat, vagy tény, alkotmányos emberi joggal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg. A hasonló jellegű mulasztások jövőbeni elkerülése érdekében azonban az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. (továbbiakban: Obtv.) 17. § (1) bekezdésére hivatkozva, felkérem az országos rendőrfőkapitányt, hogy hívja fel az alárendeltségében működő állomány figyelmét a valóságnak megfelelő rendőri jelentések készítésének jelentőségére, fontosságára.
	Összességében vizsgálatom során olyan alkotmányos emberi joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, melynek orvoslása érdekében ajánlást kellett volna tenni. A vizsgálatot befejeztem. Megállapításaimról - a jelentés megküldésével - tájékoztatom a legfőbb ügyészt, a Budaőrsi Rendőrkapitányság vezetőjét, a Nap-TV Kft. Szerkesztőség elnökét, valamint - az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján megfogalmazott kérésem teljesítése érdekében - a jelentést megküldöm az Országos Rendőr-főkapitányság vezetőjének.

Budapest, 1999. október 13.

Gönczöl Katalin