OBH 185/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása

1998. január 12-én kelt beadványában az IPOSZ Elnöke panasszal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához a 279/1997. (XII.23.) Korm. rendelet azon rendelkezése miatt, amely 1998. január 1-jei hatállyal megvonta a gyermekgondozási segély folyósításának lehetőségét az egyéni vállalkozói engedéllyel rendelkező szülőktől.
A vizsgálat az Alkotmányban garantált, a hátrányos megkülönböztetés tilalmát garantáló alkotmányos jog megsértésének gyanúja miatt indult. 

A megállapított tényállás

A 279/1997. (XII.23.) Korm. rendelet 8. §-a - módosítva a családi pótlékról és a családok támogatásáról szóló 1990. évi XXV. törvény végrehajtásáról rendelkező 68/1995. (VI.17.) Korm. rendelet 25. § (2) bekezdés a) pontját -  úgy rendelkezett, hogy 1998. január 1-től a kereső tevékenységet folytató szülő mellett az egyéni vállalkozói engedéllyel rendelkező szülő számára sem folyósítható a gyermekgondozási segély.
Panaszos a vállalkozók  beadványában előadta, hogy véleménye szerint a módosítás olyan diszkriminatív szabályozást hoz létre, amely egyrészt sérti az állampolgári jogegyenlőség alkotmányos tételét, másrészt pedig ellentétes magával az 1990. évi XXV. törvény vonatkozó rendelkezéseivel és a végrehajtási rendelet szellemével is.
Tudomásunk volt arról, hogy a Népjóléti Minisztérium feladatköréből adódóan a Korm. rendelet módosításának kezdeményezésére készült, ezért 1998. január 28-án kelt, és a népjóléti miniszterhez intézett megkeresésben, információt kértem az ügy állásáról, illetve az esetleges módosításra vonatkozó előterjesztésről.
A miniszter válaszában a következőkről tájékoztatott: A Kormány  az 1998. január 22-i ülésén tárgyalta és elfogadta a gyermekgondozási segélyben részesülő és vállalkozói tevékenységet folytató személyek kereső tevékenységének szabályozásáról szóló kormány-előterjesztést. A kormány-előterjesztésben javasolt módosító rendelkezéseket előzetesen egyeztették az Ipartestületek Országos Szövetségével is, amely egyetértett az előterjesztésben foglaltakkal.
	A Magyar Közlöny 1998. évi 5. számában  került kihirdetésre a 15/1998. (I.30.) Korm. rendelet a 68/1995 (VI.17.) Korm. rendelet módosításáról. Közlöny megjelenésének napja: 1998. január 30., tényleges megérkezés kb. 1-2 hét, így a megkeresés időpontjában - a döntés ellenére - nem volt információnk az elfogadott módosításról.

Az ügy jogszabályi háttere

1990. évi XXV. törvény  a családi pótlékról és a családok támogatásáról:
T. 1. § (1) Családi pótlékra – amennyiben nemzetközi szerződés eltérően nem rendelkezik – a Magyar Köztársaság területén tartózkodó magyar állampolgár, az állandó tartózkodásra jogosító személyazonosító igazolvánnyal rendelkező bevándorolt, vér szerinti, örökbefogadó és nevelőszülő (a továbbiakban: szülő) jogosult, ha háztartásában gyermeket nevel, és a családnak – az e törvényben foglalt kivételekkel – a tárgyévet megelőző naptári évben az egy főre jutó havi jövedelme az 5. §-ban rögzített jövedelemhatárokat nem haladja meg.

T. 13/A. § (1) Az 1. § (1) bekezdésében említett szülőt gyermekgondozási segély illeti meg
a) a gyermeke harmadik életévének betöltéséig, ha a családban a jogosultsági év kezdő napját megelőző naptári évben az egy főre jutó havi nettó jövedelem nem haladja meg az 5. § (1) bekezdés b) pont szerinti felső jövedelemhatárt, egyedülálló esetén az 5. § (5) bekezdés szerinti értékhatárt;
b) a tartósan beteg, testi vagy értelmi fogyatékos gyermeke tizedik életévének betöltéséig.
(2) Ha a gyermekgondozási segélyre jogosult munkaviszonyban, köztisztviselői jogviszonyban, közalkalmazotti jogviszonyban, munkavégzéssel járó szövetkezeti tagsági viszonyban, szolgálati viszonyban (a továbbiakban együtt: munkaviszony) áll, a gyermekgondozási segély időtartamára fizetés nélküli szabadságot vesz igénybe.
(3) A gyermekgondozási segély folyósításának időtartama szolgálati időnek minősül.

T. 13/C. § A gyermekgondozási segélyre jogosító időre a munkáltató a munkavállalót – kérelmére – fizetés nélküli szabadságban részesíti.

T. 13/F. § A gyermekgondozási segélyben részesülő személy – a segély teljes összegének folyósítása mellett – a gyermek másfél éves kora után kormányrendeletben meghatározott feltételek szerint keresőtevékenységet folytathat.

A 279/1997. (XII.23.) Korm. rendelettel módosított 68/1995. (VI.17.) Korm. rendelet.

R. 25. § (1) A gyermek gondozása címén engedélyezett fizetés nélküli szabadság és a jogosultsági éven belül a gyermekgondozási segély folyósítása megszakítható az igénylő tartós, legalább 30 napot meghaladó betegsége miatt.
(2) A gyermekgondozási segély nem folyósítható arra az időtartamra, amely alatt a szülő
a) kereső tevékenységet folytat vagy egyéni vállalkozói engedéllyel rendelkezik, kivéve a T.      13/F. §-ában említett esetet,
b) honvédelmi szolgálati kötelezettséget teljesít,
c) előzetes letartóztatásban van, illetve szabadságvesztés büntetését tölti.

R. 26. § (1) A gyermekgondozási segélyben részesülő a T. 13/F. §-a szerint munkaviszonyban, köztisztviselői jogviszonyban, közalkalmazotti jogviszonyban, munkaviszony jellegű jogviszonyban keresőtevékenységet folytathat, ha munkaideje naponta a négy órát nem haladja meg.
(2) A gyermekgondozási segélyben részesülő személy az (1) bekezdésben foglaltakon kívül egyéb jogviszonyban olyan keresőtevékenységet folytathat, amelynél a munkavégzés otthon történik.

68/1995. (VI.17.) Korm. rendelet 15/1998. (I.30.) Kormányrendelettel módosított
	- 25. § (2) bekezdése,
	- 26. §.

R. 25. § (2) bekezdés a) pont:
	"A gyermekgondozási segély nem folyósítható arra az időtartamra, amely alatt a szülő
	a) kereső tevékenységet folytat - kivéve a törvény 13/F. §-ában említett esetet."

R. 26. § "A gyermekgondozási segélyben részesülő személy - a Törvény 13/F. §-a szerint kereső tevékenységet akkor folytathat, ha
	a) munkaideje, vállalkozó esetén személyes közreműködése a napi 4 órát nem haladja 	meg, vagy
	b) a munkavégzés, személyes közreműködés otthon történik."

Az érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény
17. §: A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.

70/A § (1) bekezdés: A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.

70/A. § (2) bekezdés: Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.

A vizsgálat megállapításai 

	Az Alkotmánybíróság a 46/1994.(X. 21.) AB. határozatában kimondta, hogy az Alkotmány  70/A. §-a a hátrányos megkülönböztetést az emberi és állampolgári jogokkal összefüggésben fogalmazza meg. Az  AB a tilalmat kiterjesztette e jogokon túlmenően az egész jogrendszerre, feltéve, hogy a megkülönböztetés az emberi méltóságot sérti. A 9/1990. (IV.25.) AB határozat kifejti, hogy a megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként (egyenlő méltóságú személyként) kell kezelni, azaz az emberi méltóság alapjogán nem eshet csorba, azonos tisztelettel és körültekintéssel, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és a kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni.
	A vizsgálat megállapította, hogy a felhívott jogszabály a jogosultságok igénybevételét nem azonos szempontok alapján állapította meg egy azonos, tehát a gyermeknevelés költségeihez való állami hozzájárulást igénylő szülök körében. Ezzel a szabályozással  hátrányos megkülönböztetés tilalmát garantáló alkotmányos joggal, annak megsértéséval összefüggésben alkotmányos visszásság keletkezett A módosított  szabályozással  az alkotmányos visszásság megszűnt, ezentúl az egyéni vállalkozó kismamák is megkaphatják a gyermekgondozási segélyt az egyéb feltételek fennállása esetén, mely feltételek most már azonosak az egyéb kereső foglalkozást folytató igénylőkkel.
	Tekintettel, hogy az érintett kormányrendelet módosítás panaszos szakmai érdekképviselet számára is elfogadható, az ügyben ajánlás kiadására nem került sor.

Budapest, 1998. február 19.

                                                                                                             Gönczöl Katalin