OBH 120/1998.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
jelentése
Előadó: Dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása

A Panaszos beadványában az APEH Komárom-Esztergom Megyei Igazgatóságának eljárását sérelmezte.

Az ügyben a vizsgálatot 1998. március 6-án megindítottam. 

Az érintett alkotmányos jog

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogokat vizsgálta az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A vizsgálat megállapításai

A  rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítható, hogy a Panaszos 1996. november 21-én méltányossági kérelmet terjesztett elő az APEH Megyei Igazgatóságánál. A kérelem elintézésére és az érdemi határozat meghozatalára nyitvaálló határidő, tekintettel arra, hogy az adózás rendjéről szóló, 1990. évi XCI. törvény külön határidőt nem állapít meg, harminc nap. Az adóhatóság 1997. január 7-én hiánypótlásra hívta fel a Panaszost, aki a felhívásnak a  megállapított határidőben eleget tett. Az első fokú határozat meghozatalára azonban csak 1997 június 19-én került sor.

Az APEH jogellenes eljárása miatt bekövetkezett a közigazgatás hallgatása.

A 72/1995.(XII.15) AB határozat elvi éllel szögezte le: " Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse.

Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.
A közigazgatási szerv kártérítési felelősségének bírósági megállapításából eredő fenyegetettsége ugyan valamelyest a határozat túlzott késedelem nélküli kiadására ösztönöz, de nem általánosan. A kár megtérítésére irányuló követelés ugyanis legfeljebb a mulasztás következményeként keletkezett kár utólagos igénylésére nyújt lehetőséget, magának a jogellenes helyzetnek a megszüntetésére nem.

A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 

Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. 

(...) Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos magán- és – közvetlenül vagy közvetve – közérdeket szolgál."

Tekintettel arra, hogy az első fokú adóhatósági határozat elutasította méltányossági kérelmét, a Panaszos 1997. június 27-én befizette a terhére kirótt 40.000.- Ft összegű késedelmi pótlékot.

Mindezek ellenére, 1997. szeptember 19-én az első fokú adóhatóság - a Panaszos által már befizetett késedelmi pótlékra hivatkozva - végrehajtás elrendeléséről értesítette, és csak a Panaszos külön felszólalása alapján könyvelték három hónappal korábbi befizetését.

Az állampolgári jogok  országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

Tekintettel arra, hogy a Panaszos kérelmére indult méltányossági eljárásban végül érdemi döntés született, az adófolyószámla rendezése megtörtént, az ügyben ajánlással élni nem kívánok, de a hasonló jellegű jogsérelmek jövőbeni elkerülése érdekében, az Obtv. 17. § (1) bekezdésére hivatkozva felkérem, az adóhatóság vezetőjét, hogy fokozottan gondoskodjék hivatalában a törvényben rögzített ügyintézési határidő és eljárási rend betartásáról.

Budapest, 1998. március     .

										Gönczöl Katalin