OBH 9277/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara
Az eljárás megindulása

Panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezte, hogy a helyi önkormányzat nem részesítette közgyógyellátási igazolványban.
Megállapított tényállás

Panaszos közgyógyellátási igazolvány iránt adott be kérelmet a helyi önkormányzathoz, ahol kérelmét elutasították. A szociális törvény rendelkezései szerint alanyi jogon jár közgyógyellátási igazolvány a bentlakásos gyermek- és ifjúságvédelmi intézményben lakó, az intézeti elhelyezett, az intézeti és állami nevelt kiskorúnak, a rendszeres szociális segélyben részesülőnek, a pénzellátásban részesülő hadigondozottnak és a nemzeti gondozottnak, a sorkatonai családi segélyben részesülőnek, a központi szociális segélyben részesülőnek, a rokkantsági járadékos, az, aki I., II. csoportú rokkantsága alapján részesül nyugellátásban, baleseti nyugellátásban, és az, aki után szülője vagy eltartója magasabb összegű családi pótlékban részesül. Panaszos részére alanyi jogon nem jár közgyógyellátási igazolvány.

Az önkormányzat rendelete szerinti - méltányosságból adható közgyógyellátási igazolvány esetén irányadó - jövedelemhatárt pedig panaszos családjában az egy főre eső 15.848 Ft,-os jövedelem meghaladja.

A panasz benyújtása óta - gyógyszerkiadásainak növekedésére tekintettel - panaszos közgyógyellátási igazolványban részesül.
Alkalmazott jogszabályok

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

49. § (1) A szociálisan rászorult személy részére az egészségi állapot megőrzéséhez és helyreállításához kapcsolódó kiadásainak csökkentésére közgyógyellátási igazolvány (a továbbiakban: igazolvány) állítható ki.
(2) A közgyógyellátási igazolvánnyal rendelkező személy térítésmentesen jogosult a társadalombiztosítás által támogatott egyes gyógyszerekre és gyógyászati segédeszközökre, protetikai és fogszabályozó eszközökre, ideértve ez utóbbiak javításának költségeit is, valamint a járóbeteg szakellátás keretében gyógyfürdőben nyújtott fizioterápiás kezelésre (a továbbiakban együtt: gyógyszer).
50. § (1) Közgyógyellátásra jogosult
a) a bentlakásos gyermek- és ifjúságvédelmi intézményben lakó, az intézeti elhelyezett, az intézeti és állami nevelt kiskorú;
b) a 37/A. § (1) bekezdésének a)–b) pontja szerinti rendszeres szociális segélyben részesülő;
c) a pénzellátásban részesülő hadigondozott és a nemzeti gondozott;
d) a sorkatonai családi segélyben részesülő;
e) a központi szociális segélyben részesülő;
f) a rokkantsági járadékos;
g) az, aki I., II. csoportú rokkantsága alapján részesül nyugellátásban, baleseti nyugellátásban;
h) az, aki után szülője vagy eltartója magasabb összegű családi pótlékban részesül.
(2) A települési önkormányzat képviselő-testülete az (1) és (3) bekezdésben foglaltakon kívül annak is megállapíthatja a közgyógyellátásra való jogosultságát, aki szociálisan rászorult és gyógyszerköltsége olyan magas, hogy azt létfenntartása veszélyeztetése nélkül nem képes viselni.
(3) A települési önkormányzat jegyzője közgyógyellátásra való jogosultságot állapít meg egy év időtartamra – 1996. évben december 31-ig terjedő időre, illetve ha a jogosultságot 1996. július 1-jét követően állapították meg, hat hónap időtartamra – annak a személynek, akinek havi rendszeres gyógyszerköltsége az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének a 10%-át meghaladja, feltéve, hogy a családjában az egy főre jutó havi jövedelem nem éri el az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét, egyedülélő esetén 150%-át.

Nyíregyháza Megyei Jogú Város Közgyűlésének 25/1996. (VI. 3.) számú rendelete a szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátásokról, valamint a természetben nyújtott szociális ellátásokról

9. § Közgyógyellátásra való jogosultság méltányosságból megállapítható a nem kielégítő egészségi állapotú, krónikus betegségben szenvedő és nehéz szociális helyzetben lévő személyeknek a havi rendszerességgel fogyasztott gyógyszerek támogatásához az alábbiak szerint:

		Jövedelem nagysága					Gyógyszerköltség
			Ft/fő/hó					Ft/hó a jövedelem %-ában

		A mindenkori öregségi 
		nyugdíjminimum §-ában

Egyedülálló esetén   151-170                                                                10
Családban élők esetén   100-125                                                           10
Érintett alkotmányos jogok

Alkotmány 70/E. §

(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.
A vizsgálat megállapításai

Panaszos sem alanyi jogon - a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény rendelkezései szerint -, sem az önkormányzati rendeletben szabályozott méltányosság alapján nem volt jogosult közgyógyellátási igazolványra.

Az Alkotmánybíróság  26/1993. (IV. 29.) AB határozata szerint: "Az Alkotmány hivatkozott 70/E. § (1) bekezdése szerint a szociális biztonsághoz való jognak – magában az Alkotmányban kiemelt – tartalmi eleme, alkotmányos követelménye, öregség, betegség stb. esetére a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogosultság biztosítása és garantálása. Ezt az ellátáshoz való jogot az állam a társadalombiztosítás és a szociális intézményrendszerek útján valósítja meg... Az Alkotmány 70/E. § (2) bekezdésének idézett rendelkezéséből tehát csak az következik, hogy az állam a polgárok megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogaik realizálása érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményi rendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni. Az Alkotmány azonban e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat már nem határozza meg.... az Alkotmány a szociális biztonsághoz való jog alatt az állampolgárok megélhetéséhez szükséges ellátási jogosultságát nevesíti, amely nem az életszínvonal megőrzésére vonatkozó jogosultságot, hanem – összefüggésben az Alkotmány 17. §-ával – a szociális ellátásra vonatkozó állami kötelezettséget emeli alkotmányos tétellé."

 A szociális ellátórendszer kialakítása és működtetése tehát az állam feladata, erre vonatkozóan alkotmányos kötelezettség terheli. Az államnak az ellátások kialakításánál azonban figyelemmel kell lennie a nemzetgazdaság teherbíró képességére is. Nem sérti a szociális biztonsághoz való jogot és nem vezethet alkotmányos visszássághoz önmagában az, hogy a kialakított ellátási rendszer milyen típusú támogatásokat tartalmaz és hol vonja meg az adható támogatások határát, amennyiben ez nem jelenti az ellátások egy minimális szint alá csökkenését. 

Alkotmányos visszásság hiányában ajánlástételi jogommal nem élek.

Budapest, 1997. december 1.
Gönczöl Katalin