OBH 9003/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	Sz. I. kecskeméti lakos azért fordult panasszal hivatalunkhoz, mert 1994-ben, a szabadpiacon vásárolt személygépkocsiját - amelyet szabályosan a nevére íratott, majd kb. fél év múlva levizsgáztatott - 1995. decemberében a Siófoki Rendőrkapitányság lopás miatt elrendelt körözése alapján lefoglalták és az eredeti tulajdonosnak visszaadták. A beadványához mellékelt iratok szerint az átíratás időpontjában az ellopott gépkocsira érvényes körözés volt kiadva, a gépkocsi rendszáma az országos nyilvántartásban nem szerepelt, forgalmi engedélyét és a korábbi műszaki vizsgáztatás igazolását meghamisították, a biztosítási nyilvántartásokban azonos rendszámmal két azonos típusú és hengerűrtartalmú gépkocsit tartanak nyilván. Mindezek alapján lopás, csalás, orgazdaság és okirat-hamisítás bűntettének gyanúja miatt 1995. december 13-án feljelentést tett a gépkocsi eladója ellen.
	Az ügyben a nyomozást a rendőrség egy hét után megszüntette, az elkövetők felderítése nem járt sikerrel. A panaszos szerint az eljáró hatóságok mulasztása tette lehetővé a körözés alatt álló jármű átírását, illetve a nyomozás során nem tettek meg mindent az objektív valóság kiderítése érdekében és nem vették figyelembe azokat a javaslatait, indítványait, amelyek az ügy eredményes felderítését elősegítették volna.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek.) 

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról:
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
7. § A hatóságok határozatai és intézkedései ellen, illetőleg az intézkedés elmulasztása miatt – ha e törvény kivételt nem tesz – jogorvoslatnak van helye.
16. § (1) A nyomozó hatóságok feladata a bűncselekmények gyors és alapos felderítése, valamint a bűncselekmények elkövetőinek felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekmények elvégzése.
53. § (2) bek. b/ pont: A sértett az őt érintő iratokat a nyomozás befejezését követően megtekintheti,
c/ pont: az eljárás minden szakaszában indítványokat és észrevételeket tehet, a hatóságtól büntetőeljárási jogairól és kötelezettségeiről felvilágosítást kérhet.
61. § (1) A bizonyítás eszközei különösen a tanúvallomás, a szakvélemény, a tárgyi bizonyítási eszköz, az okirat, a szemle, a helyszínelés, a bizonyítási kísérlet, a felismerésre bemutatás és a terhelt vallomása.
86. § (1) A terheltnek vagy a tanúnak személyt vagy tárgyat felismerés céljából be lehet mutatni.
(2) Azt, akitől a felismerés várható, előzetesen ki kell hallgatni arról, hogy a kérdéses személyt vagy tárgyat milyen körülmények között észlelte, és miről ismerné fel.
(3) A személyt vagy a tárgyat olyan körülmények között kell bemutatni, amely a terhelt vagy a tanú befolyásolását kizárja.
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
A közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatásáról szóló 20/1990 (VIII.6. ) BM.rend.
9. § (1) A forgalmi engedély és a rendszámtábla kizárólag arra a gépjárműre érvényes, amelyre kiadták, illetőleg kijelölték,
(3) A forgalmi engedélybe a tulajdonjoggal kapcsolatos bejegyzést, abból törlést vagy abban javítást csak a rendőrhatóság, a műszaki adatok módosulására, az érvényességi határidőre az időszakos vizsgálattal összefüggő és az átalakítással létrehozott változásra, továbbá a 15. § (3)–(4) bekezdés szerinti átrendszámozásnál az új rendszámra vonatkozó bejegyzést a közlekedési hatóság is tehet.
(4) A rendőrhatóság az elveszett vagy megrongálódott forgalmi engedély helyett új forgalmi engedélyt ad ki, az elveszett vagy megrongálódott rendszámtábla helyett – a forgalmi engedély cseréjével egyidejűleg – a gépjárműre új rendszámtábla megvásárlását engedélyezi. Az egyik rendszámtábla elvesztése vagy megrongálódása esetén a belföldi közúti forgalomban legfeljebb egy hétig használható, házilag készített rendszámtáblával is pótolható.
10. § (1) E rendelet szempontjából a gépjármű forgalmi engedélyének jogosítottja az a természetes vagy jogi személy, ezek jogi személyiséggel nem rendelkező szervezete, akit a rendőrhatóság a gépjármű tulajdonosaként nyilvántartásba vesz és a forgalmi engedélybe bejegyez.
	 	 	 	 	
Megállapított tényállás:
	Sz. I. 1994. október 14-én a kiskunfélegyházi autópiacon vásárolt egy VW Jetta típusú gépkocsit, amelynek eladója B. T., pátyi lakos személyi igazolványával igazolta magát. A gépkocsi forgalmi engedélye ugyanerre a névre volt kiállítva. A panaszos 1994. október 25-én átíratta a gépkocsit a Kecskeméti Rendőrkapitányságon, majd öt hónappal később, a kecskeméti Közlekedési Felügyeletnél műszaki vizsgán is részt vett. 1995. december 5-én telefonon behívták a Kecskeméti Rendőrkapitányságra, ahol közölték vele, hogy gépkocsiját lefoglalják, mert azt a Siófoki Rendőrkapitányság lopás miatt körözi.
	A panaszos december 13-án feljelentést tett a Kecskeméti Városi Ügyészségen a gépkocsi eladója ellen lopás, orgazdaság, közokirat-hamisítás és magánokirat-hamisítás miatt. Az ügyben az illetékes Siófoki Rendőrkapitányság először feljelentés kiegészítést rendelt el, majd 1996. január 31-én ismeretlen tettes ellen elrendelték a nyomozást, egyesítve az 1994. július 3-án Siófokon történt gépkocsilopás miatt indult 1343/1994. bü. számú üggyel. A nyomozást 1996. február 7-én megszüntették, mivel az elkövető kilétét nem sikerült megállapítani.
	A panaszos sérelmezte, hogy a feljelentése alapján folyó nyomozást egy hét alatt - amelyből két nap munkaszünet volt - lezárták, holott gyanúja szerint az elkövetői kör behatárolható lett volna. Ennek alátámasztására mellékelte azokat az információkat, amelyeket magánemberként összegyűjtött és amelyeket a rendőrséggel is közölt. Sérelmezte továbbá, hogy a sajtóból ismert jelentősebb autólopási ügyekben nem kapott lehetőséget az elkövetőkről készített fotók megtekintésére.
	Információi szerint a gépkocsi eredeti tulajdonosának 1994 nyarán, a lopás miatt tett feljelentésében foglaltak lényegesen eltértek a másfél évvel későbbi jegyzőkönyvi meghallgatásán elmondottaktól. A tulajdonos korábbi nyilatkozatával szemben tanút jelölt meg, illetve személyleírást adott a vélt elkövetőről. A lopás idején a gépkocsiban volt az eredeti indítókulcs és az indításgátló berendezés két db. kódolt kulcsa is. Az a rendszám, amellyel a panaszos a gépkocsit megvásárolta, nevére íratta és később vizsgáztatta, a BM központi nyilvántartásában nem szerepelt. A Providencia Biztosítónál Sz. I. megállapította, hogy egy budapesti lakos ugyanezzel a rendszámmal egy azonos típusú gépkocsit üzemeltet.
	Sz. I. a gépkocsi lefoglalása és a nyomozás megszüntetése ellen panasszal élt a Siófoki Városi Ügyészségen, amelyet az Ügyészség alaptalannak minősített és elutasított. 1996. március 29-én kelt határozatuk szerint "a nyomozó hatóság törvénysértés nélkül, mindenben helytálló indok alapján szüntette meg a nyomozást a lopás vonatkozásában, ugyanakkor nem rendelkezett a csalás, közokirat hamisítás és magánokirat hamisítás miatt folyamatban levő - egyesített - eljárás megszüntetéséről. E bűncselekmények körében a sértett által panaszában felvetett körülmények további vizsgálat tárgyát képezhetik." A panaszos 1996. március 27-én kelt levelében az ORFK Bűnügyi Főigazgatójától kérte ügyének kivizsgálását. A kapott válasz szerint a Siófoki Rendőrkapitányság az ügyben "széleskörű vizsgálatot" folytatott, a nyomozás iratainak tanulmányozása során hiányosságot, szakszerűtlenséget nem tapasztaltak.
	A panaszos véleménye szerint az érintett hatóságok jogszabályokban rögzített feladataik ellátása során mulasztásokat követtek el és ezzel hozzájárultak ahhoz, hogy - az ellopott gépkocsi jóhiszemű megvásárlásából származó kárán túlmenően - a jogos tulajdonának vélt gépkocsira fordított felújítási és karbantartási költségek miatt károsodjék.
	Tekintve, hogy a beadvány alapján elsősorban a panaszos álláspontja volt megismerhető, felvilágosítást kértünk a Somogy megyei főügyésztől a nyomozás folytatásával és megszüntetésével kapcsolatban, a BM Adatfeldolgozó Hivatal vezetőjétől pedig az ellopott gépjármű körözésével és az országos gépjármű-nyilvántartás helyzetével kapcsolatban.
	A Somogy megyei főügyész tájékoztatása szerint a gépkocsi eredeti tulajdonosának történt visszaadása törvényes volt. A panaszos által tett feljelentés ügyében a nyomozás azért volt egy hét után megszüntethető, mert a gépkocsilopás tettesének felderítése érdekében hónapokon keresztül folytattak eredménytelen nyomozást. A megszüntetés a főügyész álláspontja szerint törvényességi okból nem kifogásolható, ügyészi intézkedésre alapot nem szolgáltat.    
	A BM Adatfeldolgozó Hivatal az adatok selejtezése miatt nem tudott tájékoztatást adni arról, hogy a DJN-538 forgalmi rendszám - amellyel a gépkocsit a panaszos nevére átírták - meddig állt körözés alatt, ugyanakkor egyértelműen tisztázódott, hogy a lopott gépkocsi alváz- és motorszáma, az eredeti DAG-820 rendszámmal az átírás időpontjában érvényes körözés alatt állt. Az Adatfeldolgozó Hivatal szerint a Kecskeméti Rendőrkapitányság Igazgatásrendészeti Osztálya a gépjármű átírásánál jogszerűen járt el, mert 1994-ben még nem volt technikai lehetőség a - ma már - körözési információkat is tartalmazó Országos Járműnyilvántartás közvetlen karbantartására.
	A panaszos károsodását nem zárta volna ki az sem, ha az általa megvásárolt gépkocsi lopott volta az átírás időpontjában kiderül, mivel az ismeretlen elkövetővel szemben ekkor sem tudta volna kárigényét érvényesíteni. Az Országos Járműnyilvántartás, technikai tökéletesítése ellenére sem szünteti meg a szabad piacokon történő gépkocsivásárlások kockázati elemeit, de ezek csökkentése érdekében a Belügyminisztériumban előkészítés alatt áll a bűnmegelőzési célú adatszolgáltatás szabályozása.
	Az ügyben folytatott nyomozás során a rendőrség által beszerzett adatok, bizonyítékok mérlegelése a büntető ügyekben eljáró hatóságok kizárólagos jogkörébe tartozik. A panaszos beadványai alapján számos ügyészi és  rendőri szerv vizsgálta, hogy az eljáró kapitányság kellő körültekintéssel járt-e el, illetve megtettek-e mindent az elkövetők felderítése érdekében. A panaszos beadványaira, észrevételeire az érintett szervek általában időben reagáltak vagy azokat a hatáskörrel rendelkező szervhez tették át.
	Mindezek mellett megállapítható, hogy a panaszosnak nem volt lehetősége arra, hogy a más rendőri szervek által leleplezett elkövetők fotóit megnézhesse és esetlegesen felismerje az őt megkárosító személyt. Erre irányuló kérését a panaszos 1996. május 10-én küldte meg a Siófoki Rendőrkapitányságnak, de azt a rendőrség válasz nélkül hagyta. A hatóság hallgatása nem indokolható a nyomozás korábbi megszüntetésével sem, figyelemmel a Siófoki Városi Ügyészség 1996. március 29-én kelt - fentiekben idézett - határozatára. A hatóság - mérlegelési jogkörében - megfelelő indoklással elutasíthatta volna az indítványt, de annak válasz nélkül  hagyásával megsértette a panaszos jogát a méltányos eljáráshoz  és nem tette lehetővé azt sem, hogy a hatóság intézkedésének elmulasztása miatt jogorvoslati jogával éljen. A Siófoki Rendőrkapitányság mulasztása az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiság és jogbiztonság elvének megsértése miatt alkotmányos visszásságot okozott.
Az alkotmányos visszásság szempontjából nincs jelentősége annak, hogy milyen eredménnyel járt volna az eljárási szabályok betartásával, mulasztások nélkül lefolytatott eljárás.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján az alkotmányos visszásság orvoslására a következő ajánlásokat teszem az érintett rendőri szerv felügyeletét ellátó Somogy megyei rendőrfőkapitánynak: 
1. Főkapitány úr vizsgáltassa meg a Siófoki Rendőrkapitányságon Sz. I. feljelentése alapján folytatott nyomozás teljességét és szakszerűségét, állapítsa meg az elkövetett eljárási szabálysértés okát, továbbá - amennyiben ez az eltelt időre tekintettel tisztázható - az eljáró rendőrök felelősségének mértékét.
2. A megállapítások alapján hatáskörében intézkedjék, hogy a kiadmányozási joggal felruházott vezetők az eredménytelen ügyekben is megfelelő alapossággal járjanak el az eljárási szabályok betartatása terén, különösen az ügyféli jogok biztosítása kérdésében. A kiadott intézkedést tájékoztatásul küldje meg hivatalunknak és végrehajtását rendszeresen ellenőriztesse.

Budapest, 1997. július

Dr. Polt Péter