OBH 8970/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

B. J. újszilvási lakos családja megélhetési gondjai és a Pest megyei TÁKISZ-szal való elszámolási vitája miatt fordult hozzám segítségért. Panaszolta továbbá, hogy az önkormányzat nem vette figyelembe a 40-%-os munkaképesség csökkenését megállapító orvosi igazolást amikor közmunkára foglalkoztatta, és nem állította ki a jövedelempótló igazolás továbbfolyósításához szükséges igazolást. Sérelmezte azt is, hogy a  három kiskorú gyermeket nevelő család szociális támogatás iránti kérelmét az önkormányzat elutasította.

A megállapított tényállás:

Panaszos munkanélküliként először munkanélküli segélyben, majd jövedelempótló támogatásban részesült 1995. július 29-ig. Mivel gerinc-rendellenességből származó mozgáskorlátozottsága miatt 40 %-ban rokkant, csak 6 napig tudta ellátni a Polgármesteri Hivatal által felajánlott közmunkát ami kapálásból és bálás szalma emelgetéséből állt.  Amikor könnyebb munkát kért azt a választ kapta, hogy ilyet nem tudnak számára biztosítani. Munkaszerződésének idejét 6 nap kivételével  betegállományban töltötte és gyógyszeres kezelés alatt állt. A közmunkára orvosa tanácsa ellenére azért jelentkezett, mert három kiskorú gyermek neveléséről és ellátásáról kell gondoskodnia, és mert attól tartott, hogy elveszti további jogosultságát a jövedelempótló támogatásra. Munkaviszonyának megszűnését követően elszámolási vitája keletkezett a Pest-megyei TÁKISZ-szal, aki a betegállomány utólagos elszámolása miatt több bért fizetett panaszosnak, mint ami megillette volna. A jogosulatlanul felvett 6871.-Ft.  munkabért a TÁKISZ visszakövetelte, de B. J. tekintettel vagyoni helyzetére ezt nem tudta visszafizetni, és a követelés összegszerűségét is vitatta. A panaszos által csatolt iratokból megállapítható volt, hogy a TÁKISZ értesítése jogszerű. Valóban csak arra az időre jár táppénz melyet a jogosult a jövedelempótló támogatást követően  munkaviszonyban töltött. Számszakai ellenőrzésbe azért nem bocsátkoztam, mert a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXXIII. tv. szerint a jogalap nélkül kifizetett munkabér visszaköveteléséről szóló felszólítás ellen a munkavállaló 15 napon belül a munkaügyi bírósághoz  keresetet terjeszthet elő. Munkaügyi vitában az országgyűlési biztosnak a az 1993. évi LIX. törvény 16.§ (1) bekezdése alapján nincs hatásköre eljárni. Erről panaszost is tájékoztattam és felhívtam figyelmét arra, hogy családja tartós megélhetési gondjai miatt forduljon lakásfenntartási támogatásért és átmeneti segélyért az önkormányzathoz. Az önkormányzatnak a közmunka idején tanúsított magatartását azért nem vizsgáltam, mert időközben panaszos a saját ingatlanán álló épületet felajánlotta a Pest-megyei Vöröskeresztnek üzlet létesítésére. Az üzletben, mint szociális közmunkást foglalkoztatják havi 12.972.- forintért. Ezzel egyidőben kérte jövedelempótló támogatásának megszüntetését is. Annak vizsgálata hogy panaszos az önkormányzat megfelelő igazolása esetén mentesült volna az egészségét károsító  közmunkától és tovább kapta volna a jövedelempótló támogatást, illetve a TÁKISZ-szal sem keveredett volna jogvitába már nem volt célszerű, mert a panasz okafogyottá vált és panaszos az igényét visszamenőleg nem érvényesíthette volna. Segítséget jelentene azonban az önkormányzat szociális támogatása, amit a családtól az 1997. január 1-én benyújtott ismételt kérelemre is megtagadott.                                                                                                          
A gyermeknevelési támogatással és a családi pótlékkal együtt a család jövedelme 36.274.- Ft. Ebből élnek öten, ebből kell fedezniük panaszos gyógyszerköltségeit és a nagyobbik fiúgyermek betegségéből adódó hallássérülés kezelését.                                                      
Ahhoz, hogy tüzelőigényüket fedezni tudják, el kellett adniuk hűtőládájukat, és egyéb értéktárgyaikat  is. Csak esténként fűtenek, de ennek ellenére január 1-én a kérelem benyújtásakor már csak 2 heti tüzelőjük volt, eladható vagyontárggyal pedig már nem rendelkeztek. A gyermekek időszakonkénti betegségeinek gyógyítása 2-3000.-Ft-os patikaköltséggel jár.

Érintett alkotmányos jogok:

1. A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van  a családja az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges [Alkotmány: 67.§ (1) bek.] 
2. A Magyar Köztársaság állampolgárainak  joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak [Alkotmány:           70/E. § (1) bekezdés]
A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg [Alkotmány: 70/E. § (2) bekezdés]

Alkalmazott jogszabályok:

1. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. tv. 16. §-a szerint a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.
2. A helyi önkormányzatok és szerveik feladat-és hatásköréről szóló 1991. évi XX. tv. 129.§ (2) bekezdése szerint
A települési önkormányzat a szociális alapellátás keretében biztosítja:
b./ a kiskorú veszélyeztetettségének megelőzését, illetve a kialakult veszélyeztetettség megszüntetését, testi, lelki egészségének, családban történő fejlődésének elősegítését; 
f./ a veszélyeztetett kiskorúak külön jogszabályban meghatározott pénzbeli és természetbeni ellátását, így: rendkívüli  gyermekvédelmi segélyezést, a rendszeres nevelési segélyezést, általános iskolás korúak tankönyv-és tanszerellátásának támogatását, a gyermekintézmények étkezési térítési díjkedvezményeit.

135. § : A települési képviselőtestület szociális, egészségügyi, valamint gyermek-és ifjúságvédelmi feladatai:
p./ segélyt állapít meg védő és óvóintézkedésként.       
3. A szociális igazgatásról és a szociális ellátásról szóló 1993. évi III. tv. (a továbbiakban szociális tv.) 38.§. (3) bekezdés a./ pontja: Különösen indokolt a lakásfenntartási támogatás akkor, ha  a lakásfenntartás indokolt költsége  eléri. vagy meghaladja a háztartás havi összjövedelmének 35%-t,
b./ : a lakás fűtési költségének havi összege eléri, vagy meghaladja a háztartás havi összjövedelmének 20 %-t. 
45.§ (3) bekezdés: Elsősorban azokat a személyeket indokolt átmeneti segélyben részesíteni, akik önmaguk, illetve családjuk létfenntartásáról más módon nem tudnak gondoskodni, vagy alkalmanként jelentkező többletkiadások, különösen betegség, elemi kár miatt segítségre szorulnak.

4. Újszilvás Község Önkormányzatának módosított rendelete a szociális ellátásokról.
A III. fejezet sorolja fel a pénzbeli ellátásokat. Ezek között  nem szerepel a gyermek és ifjúságvédelmet,  illetve a kiskorú veszélyeztetésének megelőzését szolgáló nevelési segély.
- a rendelet 36.§-nak (2) bekezdése, mely lakásfenntartási kiadásnak minősíti a lakbért, albérleti díjat, a lakáscélú hitel törlesztő részletét, fűtési díjat, fűtési költséget, csatornahasználati díjat, villanyáram, víz és gázfogyasztási költségeket.

-a rendelet IV. fejezete szabályozza a természetben nyújtott szociális ellátások formáit:
lakásfenntartási támogatás nyújtható a villanyszámla, gázszámla, vízdíj, csatornadíj kifizetéséhez és tüzelőutalványként [( szén, fa) 46.§].
Átmeneti segélyként nyújtható többek között étkezési térítési díj átvállalása(óvoda, napközi),
gyógyszertámogatás.

A vizsgálat megállapításai: 

Újszilvás Önkormányzata által megküldött iratok és a polgármester úr tájékoztatása szerint megállapítható, hogy B. J.né lakásfenntartási kérelmét azzal az indokkal utasították el, hogy a család indokolt kiadásai nem érik el az összjövedelem 35 %-t. Lakásfenntartási kiadásként csupán a 6000.-Ft-os fűtési költséget ismerte el, figyelmen kívül hagyta az önkormányzat rendelete szerint is számbavehető villanyáram-fogyasztás költségeit a gázpalack árát. Továbbá nem vizsgálta azt sem, hogy a család milyen költségen szerezte be tüzelőjét, és hogy a kalkulált 6000.-Ft-os díj a lakás egész napos megfelelő hőmérsékletű fűtésének a költsége-e.
Az elkészült környezettanulmányban nincs feljegyzés arról, hogy az apa 40 %-os mozgáskorlátozott és hogy a nagyobbik fiúgyermek hallássérült, ezért rendszeres orvosi ellenőrzése és kezelése indokolt. Továbbá figyelmen kívül hagyta azt a körülményt, hogy a család csak hűtőládája eladásából tudta fedezni a fűtési költségét és gyógyszerkiadásait. Nem vizsgálta azt sem, hogy a gépkocsi használata mennyiben függ össze B. J. és nagyobbik fia betegségével.

Mindezen körülmények figyelembevételét azért hiányolom a környezettanulmányokból, mert véleményem szerint nincs kellően alátámasztva az a megállapítás, hogy a lakás berendezése, család ruházatának állapota élelmezésük minősége : tiszta, rendes, megfelelő. Nem készült kalkuláció arra nézve, hogy a  fentiek szerint számba vett költségek után fennmaradó jövedelem elegendő e a család, különösen a gyermekek megfelelő élelmezésére,  az évszaknak megfelelő ruházkodására, gyógyítására, és életszínvonaluk olyan mértékű megőrzésére, mely eléri az Alkotmány  70/E. §-a szerint megkövetelhető minimális szintet. 
Az Alkotmánybíróság 57/1991.(XI. 8.) számú határozata szerint a gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet, mint mindenki mást, de ahhoz, hogy e jogok teljességével  képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt felnőtté válásához. 
Ezért az Alkotmány a család (a szülők) tartási kötelezettségén túl az állam és a társadalom számára is alapvető kötelezettségeket állapít meg. Ezt biztosítják a már idézett 1991. évi XX. tv. 129-135. §-ának rendelkezései, melyek a kiskorú veszélyeztetettségének megelőzését szolgálják és melyek végrehajtására az Önkormányzat rendelete nem tartalmaz szabályokat.  

Ezt a hiányosságot nem oldják fel az egyéb támogatásokra vonatkozó szabályok sem, mert nem teszik lehetővé hogy az önkormányzat a kérelmek elbírásánál az eltérő adottságokat (Pl. kiskorú gyermekek száma, a család egészségi állapota, egyéb időszakosan jelentkező szükségletek) figyelembe vegyék. Egyedül aszerint minősítenek, hogy a lakásfenntartási költségek elérik, vagy meghaladják-e a  jövedelem 35 %-át. Nem lényegtelen pedig, hogy az ezen felüli jövedelemből hány személy tartásáról kell gondoskodni. A szociális törvény keretszabályozást ad, szövegében is erre utal: " különösen indokolt a lakásfenntartási támogatás akkor, ha..." Nem zárja ki tehát a támogatás lehetőségét akkor sem, ha ez a költség a háztartás havi összjövedelmének 35 %-át nem éri el. Egyéb körülmények ezt ugyanis indokolhatják. Az önkormányzat rendelete azonban - ha ez a feltétel nem teljesül- a  lakásfenntartási támogatást kizárja. 
Bocskay Jánosné átmeneti segélykérelmének ugyan a testület helyt adhatott volna, de ehhez véleményem szerint nem rendelkezett a szükséges információkkal, legalább is ezeket hiteles forrásból, pl. a környezettanulmányból nem ismerhette meg. Elfogadom, hogy Újszilvás kis község, és a képviselő-testület tagjai ismerik a lakosokat, családi körülményeiket, szociális és anyagi helyzetüket, de véleményem szerint hatósági határozatnak, különösen, ha elutasító, környezettanulmányban rögzített tényeken kell alapulnia. Nem tartalmazhatnak olyan általános megállapításokat, hogy a család rendezett körülmények között él, jövedelmükből szerényen ugyan, de meg lehet élni, stb.

Összegezve az eddigieket megállapítom, hogy alkotmányos visszásságot keletkeztetett az, hogy Újszilvás Önkormányzata rendeletalkotási kötelezettségének csak részben tett eleget. Nem alkotott rendeletet ugyanis az 1991. évi XX. tv. 129. és 135. §- ban megfogalmazott feladatok végrehajtására. Így olyan esetekben amikor a rászorult család több kiskorút nevel, és a lakásfenntartási támogatás feltételeinek nem felelnek meg, nincs lehetőség arra, hogy a gyermekek neveléséhez rendkívüli, vagy rendszeres nevelési segélyt folyósítson ( ez nem azonos a szociális tv. 27. §-a szerinti gyermeknevelési támogatással). A konkrét kérelem elbírálásakor pedig figyelmen kívül hagyott olyan lényeges körülményeket melyekre tekintettel a B. család  az önkormányzat rendelete szerint átmeneti segélyben, illetve a  természetben nyújtható szociális ellátások közül a 46. és a 47. §-ok szerinti támogatásban részesülhetett volna (tüzelőutalvány, gyógyszertámogatás). 

Ajánlás

Az 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdés, valamint a 25. § alapján a következő ajánlást teszem:

Kezdeményezem, hogy az önkormányzat az 1991. évi XX. törvény 129. és 135. §-ában foglalt feladatok végrehajtására alkosson rendeletet a rendkívüli és rendszeres nevelési segély tárgyában.

Kezdeményezem továbbá, hogy vizsgálja felül azt a korábbi döntését, mely szerint a B. család az Önkormányzat rendeletének 42. és  46-47.§-ában foglalt feltételeknek nem felel meg és még átmeneti segélyezésük sem indokolt.

Budapest, 1997. április 4.

Gönczöl Katalin