OBH 8961/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása

A Bács-Kiskun Megyei Önkormányzat hivatásos nevelőszülői munkaviszonyt megszüntető döntése, az ezzel összefüggő státusz helyzet megváltoztatására, az állami nevelt gyermekek és a volt hivatásos nevelőszülők alkotmányos jogaival összefüggő veszély fennállása miatt az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam.

A Megyei Közgyűlés Elnökéhez intézett megkeresésemben kértem a döntés felülvizsgálatát, a téma ismételt napirendre tűzését.

A megállapított tényállás

A hivatásos nevelőszülői munkaviszonyt megszüntető Bács-Kiskun Megyei esetet rádióműsor dolgozta fel. A riportban megszólaltak a volt hivatásos nevelőszülők, akik már 1978. illetve 1990. óta foglalkoznak állami nevelt gyermekek nevelésével,  mely idő alatt családonként 14-15 gyermek  nevelkedett fel családi körülmények között. Jelenleg is 4-5 gyermeket érint családonként a döntés. 
	A Népjóléti Minisztérium képviselője is úgy nyilatkozott, hogy helytelennek tatja a készülő gyermekvédelmi törvényre való hivatkozással történő indoklást,  a költségcsökkentést célzó intézkedésével a megye a kisebb ellenállást tanúsító területet célozta meg, mivel tisztában volt azzal, hogy ehhez a területhez könnyebb hozzányúlni, a nevelőszülők továbbra is nevelni fogják a gyermekeket, de most már munkabér nélkül.

Az ügy jogszabályi háttere

28/1986. /VIII.31./ MM rendelet a hivatásos nevelőszülői munkaviszonyról,
14/1989./IV.26./ SZEM rendelet a nevelőszülői jogviszonyra vonatkozó egyes kérdésekről és a nevelőszülők részére fizetendő gondozási díjról.
49/1990. /IX.l5./ Korm.  rendelet a népjóléti miniszter feladat- és hatásköréről.

A vizsgálat megállapításai

A megyei közgyűlés elnökének a vizsgálat során tett nyilatkozata, valamint a témában a sajtóban elhangzott nyilatkozatok /Rádió, "Magyarországról jövök" 1996. XII.6., Rádió "Magyarországról jövök" 1997. I.21, Rádió Petőfi délután 1997. I. 30./  alapján megállapítottam, hogy a hivatásos nevelőszülői munkaviszonyról szóló MM rendelet, valamint a munkaügyi szabályok a munkaviszony megszüntetésekor nem kerültek megsértésre, a volt hivatásos nevelőszülőkkel az elszámolás megtörtént, a végkielégítést megkapták.

A Közgyűlés elnöke válaszában kifejtette, hogy az 1986-os szabályozást követően a megyében fokozatosan épült ki a hivatásos nevelőszülői hálózat olymódon, hogy a bér- és bérjellegű kiadások 1/3-ad részét  a SZEM,  1/3-ad részét az Állami Bér- és Munkaügyi Hivatal, 1/3-ad részét pedig a Gyermek- és Ifjúságvédő Intézetet fenntartó Megyei Tanács biztosította. 1990. után mind a SZEM, mind az ÁBMH a finanszírozásból kivonult, a megye a költségek viselésében egyedül maradt. 

A Közgyűlés a 82/1996. sz. határozatában döntött a kiadások csökkentéséről, az intézményeknél végre kellett hajtani a létszámleépítéseket. Ez a döntés érintette a hivatásos nevelőszülői hálózatot is. 
E döntésnek ellentmond azonban az a körülmény, hogy a hivatásos nevelőszülői jogviszony megszüntetése következtében az ismételten intézeti nevelésbe kerülő gyermekek ellátása többletköltséget jelent, mivel az intézet keretein belüli ellátás nagyobb kiadást igényel, mint a nevelőszülői kihelyezés költsége. Nem fogadható el az a hivatkozás, hogy a volt hivatásos nevelőszülők munkaviszonyának megszüntetése nem jelentette a gyermekek ismételt intézetbe kerülését. Az, hogy ez eddig nem következett be, nem jelenti azt, hogy a volt hivatásos nevelőszülők ilyen lépésre nem is lesznek kénytelenek, hosszú távon nem lehet ugyanis építeni a gyermekszerető emberek érzelmeire. 

A volt hivatásos nevelőszülők között volt olyan család is, akit a GYIVI keresett meg és kezdeményezte a hivatásos nevelőszülői munkaviszony létesítését, akik 6 évre vettek először magukhoz állami nevelt gyermeket. 

A Megyei Közgyűlés Elnöke úgy nyilatkozott, hogy a lépés pár millió forintos megtakarítást eredményezett, mely álláspontom szerint nem áll arányban azzal a hátránnyal. amelyet az eddig családban nevelkedő gyermekek szenvedhetnek el, ha a volt hivatásos nevelőszülők a gondozási díj fejében már nem tudják vállalni nevelésüket, és így a családból kiszakadnak.

A volt hivatásos nevelőszülők hosszú távon építettek empátiás beállítottságukkal találkozó munkalehetőségre, a családok ezzel a körülménnyel számolva alakították ki életkörülményeiket, mely lehetővé tette, hogy a gyermekek családias körülmények között nevelődjenek. 

Az érintett alkotmányos jogok

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy " A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. 
A jogbiztonság követelményeinek szigorúan érvényesülnie kell. Jelen esetben megállapítható, hogy a meghozott döntés és az ezzel kapcsolatos eljárás ennek a követelménynek nem felel meg, mivel a munkaviszony tényleges megszüntetése olyan jelentős érdeksérelemmel járt, mely az Alkotmányban rögzített munkához való jogot is sértette. A jogbiztonság - a jog viszonylagos stabilitása - a jogállam nélkülözhetetlen eleme. 
A jogbiztonság követelményének része az is, hogy legyen meg a lehetőség arra, hogy a jogalanyok magatartásukat a döntés előírásaihoz tudják igazítani. A döntés hatálybalépésének időpontját úgy kell meghatározni, hogy kellő idő maradjon az érintettek számára, hogy miként reagáljanak az új körülményekre.

A jogbiztonságnak az előbb jelzett követelményei fényében alkotmányos visszásság áll fenn a hivatásos nevelőszülői munkaviszony, gyakorlatilag előzmény nélküli, mintegy rajtaütésszerű megszüntetésével a volt hivatásos nevelőszülők esetében.

Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése kimondja, hogy " A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges." 
Ezen alkotmányos alapvető jog a vizsgált ügyben az állami nevelt gyermekek esetében legoptimálisabban a nevelőszülői kapcsolatban érvényesül, mely jogviszony a nevelőszülők  érdekeinek figyelembevétele esetén pedig a munkaviszony keretei között találta meg a jogalkotó a legcélravezetőbb megoldást. E megközelítésben megállapítható, hogy a gyermekek alkotmányos joga is sérül, mivel a hivatásos nevelőszülői státusz megszüntetése maga után vonhatja az esetleg most még be nem következett eredményt, hogy a gondozási díjban igen, de munkabérben már nem részesülő nevelőszülők a gyermekeket már nem tudják nevelni, így ők visszakerülnek az intézetbe.

Ajánlások

Az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:

a./ A Népjóléti Miniszter a feladat- és hatásköréről szóló 49/1990./IX.l5./  Korm. rendelet alapján ágazati irányító jogkörében vizsgálja meg annak lehetőségét, hogy az országban egy megyét érintő kedvezőtlen döntés milyen módon orvosolható addig az időpontig, amig a terület törvényi szabályozása e területnek intézményrendszerét, működésének személyi és tárgyi feltételeit biztosítja.

Az 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:

b./ A Bács-Kiskun Megyei Közgyűlés Elnöke a téma ismételt napirendre tűzésével gondoskodjon a korábbi döntés felülvizsgálatáról, annak megvizsgálása érdekében, hogy a hivatásos nevelőszülői munkaviszony a gyermekvédelmi törvény hatálybalépéséig visszaállítható legyen, figyelembevéve a költségvetés lehetőségeit. 

Kérem a Népjóléti Miniszter Urat és a Közgyűlés Elnökét,  álláspontjukról, illetve intézkedésükről az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1), valamint a 21. § (2) bekezdésében meghatározott 30 napos határidőn belül értesíteni szíveskedjenek. 

Budapest, 1997. április 11.

Dr. Gönczöl Katalin