OBH 8878/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Katona Anikó

Az eljárás megindulása

C.A., magát algériai állampolgárnak valló személy beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, melyben azt kifogásolta, hogy 1996. június 26-a óta „illegálisan” tartják idegenrendészeti őrizetben a Szeged-Nagyfai Büntetés-végrehajtási Intézetben.

Érintett alkotmányos jogok

Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében foglalt jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog.
Alkotmány 55.§ (1) bek. szerint „A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.”
Alkotmány 55.§ (2) bek. szerint „A bűncselekmény elkövetésével gyanúsított és őrizetbe vett személyt a lehető legrövidebb időn belül vagy szabadon kell bocsátani, vagy bíró elé kell állítani. A bíró köteles az elé állított személyt meghallgatni és írásbeli indokolással ellátott határozatban szabadlábra helyezéséről vagy letartóztatásáról haladéktalanul dönteni.”

Kapcsolódó jogszabályok

évi CVII. törvény a büntetés-végrehajtási szervezetről
évi XXXIV. törvény a rendőrségről
évi LXXXVI. törvény a külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról
évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
(IV.30.) Korm. rendelet a külföldiek magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LXXXVI. törvény végrehajtásáról
(IV.30.) BM rendelet a külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LXXXVI. törvény, valamint a 64/1994. (IV.30.) Korm. rendelet végrehajtásáról
(I.6.) IM rendelet az idegenrendészeti őrizet büntetés-végrehajtási intézetben történő végrehajtásának szabályairól

A vizsgálat megállapításai

A panaszos útlevél és vízum nélkül 1996. májusában a szlovén határon embercsempész segítségével érkezett Magyarországra. A BRFK Igazgatásrendészeti Osztálya 1996. május 22-én kelt, 167-17-1346/1996.számú határozatával, a ki- és beutazás szabályainak megsértése miatt 1998. május 25-ig kiutasította a Magyar Köztársaság területéről. Mivel a kiutazáshoz szükséges útiokmánnyal és anyagi fedezettel nem rendelkezett, a 1993. évi LXXXVI. törvény 43.§ (1) bek. c/ pontja alapján kijelölt helyen való tartózkodását rendelték el és a Balassagyarmati Határőr Igazgatóság közösségi szállásán helyezték el.
Panaszos a közösségi szállásra - engedélyezett kimaradásáról - nem érkezett vissza, ezért körözést rendeltek el vele szemben. Két hét múlva C.A. önként visszatért a szállásra. Idegenrendészeti őrizetét ezután, 1996. június 26-án rendelték el. Az őrizetet a Csongrád Megyei Bíróság 1996. december 11-én kelt ............. számú végzésével megszüntette és a panaszost a Kiskunhalasi Határőr Igazgatóság közösségi szállásán helyezték el. A szállásra 1996. decemberének végén, engedélyezett kimaradásáról ismételten nem tért vissza. 1997. január 10-én a rendőrök a Keleti pályaudvaron igazoltatták és előállították. Az előállítás során panaszos az eljáró hatóságnak hamis személyi adatokat adott meg, ezért a fővárosi Főügyészség 1997. január 11-én a .............. számú határozatával - közokirat-hamisítás bűntette miatt - megrovásban részesítette.
Mivel a panaszos a kiutazáshoz szükséges útiokmánnyal és fedezettel nem rendelkezett, a számára kijelölt tartózkodási helyre a megadott határidőre nem tért vissza, e magatartásával megkísérelte késleltetni, illetőleg megakadályozni a kiutasítás végrehajtását és a kiutasítás hatálya alatt újabb bűncselekményt követett el, ezért a BRFK Igazgatásrendészeti Főosztálya ............. számú határozatával - feltételezve, hogy a panaszos eddigi viselkedése alapján a megadott határidőig nem hagyja el az ország területét - elrendelte, a Pesti Központi Kerületi Bíróság ............. számú végzésével pedig 1997. július 14-ig meghosszabbította C.A. újabb idegenrendészeti őrizetét, egyben a bíróság intézkedett a panaszos útiokmányának soron kívüli beszerzéséről.

Fentiek alapján az idegenrendészeti hatóság eljárásában alkotmányos jogot vagy jogszabályt sértő döntést, gyakorlatot nem állapítottam meg.

Budapest, 1997. március 25.

Gönczöl Katalin