OBH 8742/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása

A panaszos debreceni lakos saját és családja szociális biztonságát veszélyeztető probléma megoldásához kért segítséget az állampolgári jogok országgyűlési biztosától.

A panaszos 1971-től 1983-ig Svájcban szabályszerűen, társadalombiztosítási járulék fizetése mellett dolgozott. 1983-tól ismét Magyarországon dolgozott, majd 60. életéve betöltését követően kérte nyugdíja megállapítását, mely a Magyarországon szerzett szolgálati idő alapján meg is történt. A Svájcban szerzett szolgálati idő alapján azonban nem kapott nyugellátást sem az ottani, sem a magyar nyugdíjbiztosítótól, arra hivatkozással, hogy a két ország között hiányzik az erre vonatkozó nemzetközi megállapodás.

Érintett alkotmányos jogok

Szociális biztonsághoz való jog (Alk. 70/E § (1-2) bek.)

Megállapított tényállás

A nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a hatályos társadalombiztosítási szabályoknak megfelelően, jogszerűen bírálta el a nyugdíj igényt.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa a Külügyminisztert és a Népjóléti Minisztert vizsgálatra kérte fel annak tisztázására, hogy  1994-től a két ország közötti, a szociálpolitikai szerződés előkészítése érdekében folyó tárgyalások mikor vezetnek az egyezmény aláírásához. 

A vizsgálat eredményeként  megállapítást nyert, hogy a Magyar Köztársaság és a Svájci Államszövetség között a szociális biztonságról szóló Egyezményt Bernben, 1996. június 4-én írták alá. Az Egyezmény közjogi természetű jogokat és kötelezettségeket keletkeztet a Magyar Állam tekintetében, ezért a Kormány az Országgyűlés megerősítésének fenntartásával kapott felhatalmazást az Egyezmény aláírására.

Az Egyezmény megerősítéséről szóló 50/1997. (V.14.) OGY határozat 3. pontja értelmében az Országgyűlés felkérte a Külügyminisztert, hogy a megerősítésről diplomáciai úton tájékoztassa a Svájci Államszövetséget és tegye meg a szükséges intézkedéseket a megerősítő okiratok mielőbbi kicserélése érdekében. Az Egyezmény megerősítése a svájci fél részéről is elengedhetetlen tartalmi feltétele a szerződéskötésnek. A megerősítésre 1997. augusztusában került sor.

Bár a megerősítő okiratok cseréje 1997. II. félévre volt várható, a Népjóléti Minisztérium az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felkérésére ezt megelőzően a végrehajtási egyezmény előkészítését megkezdte. 

A szerződés megerősítéséről szóló okiratok cseréje 1997. november 6-án lezajlott, és a Szerződés az okiratok kicserélését követő második hónap 1. napján, 1998. január 1-én hatályba lépett (az erről szóló törvény a közel jövőben kihirdetésre kerül).

Az Egyezmény a szociális biztonság, elsősorban a nyugellátások területét szabályozza és ezzel feloldja a Svájcban élő magyar származású személyek problémáját, akik Magyarországra kívánnak visszatelepülni (vagy települtek vissza). 

Az Egyezmény személyi hatálya kiterjed a két ország állampolgáraira, valamint állampolgárságra való tekintet nélkül ezek igényjogosult családtagjaira és hátramaradt hozzátartozóira, továbbá a két ország területén tartózkodó menekültekre és hontalanokra, valamint azok családtagjaira és hátramaradott hozzátartozóira. A tárgyi hatály azokra az ellátásokra vonatkozik, amelyeket Svájcban az öregségi és hátramaradt hozzátartozói biztosítás és a rokkantsági biztosítás keretében, Magyarországon pedig az egységes társadalombiztosítási törvény által szabályozott öregségi, rokkantsági, hozzátartozói és baleseti ellátásként nyújtanak a jogosultaknak.

Budapest, 1998. február "    "

Gönczöl Katalin