OBH 8560/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

F. M-né pécsi lakos panasszal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához. Beadványában sérelmezte, hogy az őt ért vagyoni sérelem elszenvedése miatt kapott 50.000 forint címletértékű kárpótlási jegyének életjáradékra váltására vonatkozó kérelmét a Baranya Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság nem teljesítette.
Mivel a rendelkezésemre álló információk alapján a jogbiztonság megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el. Rövid úton megkerestem az ügyben a Baranya Megyei Kárrendezési Hivatalt, valamint a Baranya Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságot. 

A tényállás megállapítása

Panaszos részére a  Baranya Megyei Kárrendezési Hivatal 1996. augusztus 2-án kelt 0323235/1994. (0) sz. határozatával vagyoni sérelem elszenvedése miatt 50.000 forint névértékű kárpótlási jegyet állapított meg.  A határozatot panaszos részére 1996. július 3-án kézbesítették. A határozat 1996.  július 19. napján jogerőre emelkedett. Panaszos az életjáradék folyósítására vonatkozó igényét a Nyugdíjfolyósító Igazgatósághoz 1996. október 9. napján bejelentette. Az Igazgatóság panaszos kérelmét határozattal nem bírálta el, azonban helyette a 22-13029/96/02. számon levelet küldött a panaszosnak, melyben arról tájékoztatják őt, hogy "Ön 1996. október hó 09-i igénybejelentésében 50.000,- Ft összegű eredeti kárpótlási jegy után életjáradék megállapítását kérte. Az igénybejelentések határideje az 1995. évi XIV. törvény (3) bekezdése szerint 1995. december 31-én lejárt. Az igazgatóság azonban elfogadta a kérelmet, tekintettel arra, hogy az Országgyűlés 1995. december hónapban tárgyalta a fenti határidőt is módosító törvénytervezetet és várható volt a törvény év eleji elfogadása. Erre a mai napig nem került sor, a vita folytatása és a törvényjavaslat zárószavazásának időpontja bizonytalan.
A leírtak miatt sajnálattal közöljük, hogy jelenleg nincs mód a kárpótlási jegyek életjáradékra váltására." 

Jogszabályi háttér

1992. évi XXXI. törvény a kárpótlási jegyek életjáradékra váltásáról,  az eljárási szabályokról 

1. § Az e törvény szerinti életjáradék az őt saját jogon megillető kárpótlási jegy ellenében annak a kárpótlásra jogosultnak (a továbbiakban: jogosult) folyósítható, aki 1991. december 31-én

a) 60. életévét betöltötte vagy
b) ...

3. § (1) Az életjáradék folyósítására irányuló igényét a jogosult legkésőbb a kárpótlási jegy felvételére jogosító jogerős határozat kézbesítésétől számított 90 napon belül jelentheti be írásban a lakóhelye szerint illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatóságnál, kirendeltségénél (a továbbiakban: igazgatóság).

4. § (1) Az életjáradék iránti igényt az igazgatóság határozattal bírálja el. Az igény nem utasítható vissza, ha a jogosult az 1. §-ban foglalt feltételeknek megfelel.

(2) A határozat ellen a kézbesítéstől számított 15 napon belül fellebbezésnek van helye. A fellebbezést az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság (a továbbiakban: ONYF) bírálja el.

5. § (1) Az életjáradék az igénybejelentés hónapjának első napjától esedékes.

(2) Az életjáradék folyósításának feltétele, hogy a jogosult a 4. § szerinti jogerős határozat kézhezvételétől számított 60 napon belül a kárpótlási jegyet az ONYF-re átruházza.

(3) Az életjáradék folyósítását a nyugdíjfolyósító szerv legkésőbb a kárpótlási jegy átruházásától számított 90 napon belül köteles megkezdeni.

7. § (1) A járadék összegét 1993-tól minden év március 1-jétől kell növelni. Az emelés mértékéről az Országgyűlés az állami költségvetés keretében dönt, az azonban az előző évi átlagos nyugdíjemelés mértékének 30%-ánál nem lehet kevesebb.

11. § Az e törvényben foglalt eljárásra az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény az irányadó. A bíróság a jogerős határozatot megváltoztathatja.

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya 

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A vizsgálat megállapításai

Panaszos életjáradék folyósítására irányuló kérelmét az 1992. évi XXXI. törvény 3. § (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelően, időben benyújtotta  az Igazgatósághoz. Az Igazgatóságnak a törvény 4. § (1) bekezdése szerint panaszos kérelmét nem lehetett visszautasítani, és a kérelmet határozattal kellett volna elbírálni. Az Igazgatóság ezt nem tette. A törvényi rendelkezéseket nem tartotta meg. Egyébként az Igazgatóság panaszos kérelmét elutasító hivatkozása - mely szerint "az igénybejelentések határideje az 1995. évi XIV. törvény (3) bekezdése szerint 1995. december 31-én lejárt - alaptalan, mert a megjelölt módosító rendelkezés panaszos kérelme benyújtásának határidejét nem érinti, továbbá ezentúl pontatlan, mert a felhívott jogszabályhelyet azonosítható módon nem jelölte meg.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam." Az Alkotmány idézett rendelkezésének lényeges elemét jelentő jogbiztonság elvét az Igazgatóság azzal sértette meg, hogy eljárása során elmulasztotta alkalmazni, mind az anyagi, mind az előírt eljárási szabályokat, s ezáltal alkotmányos visszásságot idézett elő.  

A vizsgálat megállapította, hogy az ügyben eljáró és az alkotmányos visszásságot előidéző Nyugdíjfolyósító Igazgatóság - az alkotmányos visszásságot saját hatáskörében megszüntette azáltal, hogy panaszos részére hozott 22/13029/96/5. sz. határozatával panaszos kérésének megfelelően életjáradékot állapított meg 1996. október 1. napjától, havi 1.122 forint értékben.
Mivel az Igazgatóság az előidézett alkotmányos visszásságot saját hatáskörében, vizsgálatom befejezését megelőzően megszüntette, ajánlást nem teszek.
A vizsgálat eredményéről panaszost, valamint a Baranya Megyei Nyugdíjfolyósító Igazgatóság vezetőjét a jelentés egy-egy példányának megküldésével tájékoztattam.

Budapest, 1997. április 24.

Dr. Polt Péter