OBH 8402/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert  1995. október 30-án Nagykőrös belterületén történt közlekedési balesetének vizsgálata során, véleménye szerint a rendőrség figyelmen kívül hagyta az eredeti helyszíni szemlén megállapított körülményeket, így az eljárást lezáró határozatok téves következtetések alapján születtek. A bejelentés alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese az 1993. évi LIX. tv. 16. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendelt el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. 

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
13. § (2) A rendőr köteles a törvény rendelkezésének megfelelően, részrehajlás nélkül intézkedni.

3/1995. (III. 1.) BM rendelet a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról
18. § (1) Közlekedési baleset helyszínén a rendőr a helyszín biztosítására vonatkozó általános szabályok szerint jár el.
(2) Hatáskörébe nem tartozó ügyekben a baleseti helyszínelőt értesíti. A baleseti helyszínelő kiérkezéséig a rendőr gondoskodik az elsődleges intézkedések (elsősegélynyújtás, értesítés adás, helyszínbiztosítás, tanúkutatás, kikérdezés, kárelhárítás, a forgalom folyamatosságának biztosítása stb.) megtételéről, a kiérkezése után segíti munkáját, elvégzi a rábízott feladatokat (forgalomirányítás, helyszínfelmérés stb.).

1/1975. (II. 5.) KPM–BM együttes rendelet a közúti közlekedés szabályairól
3. § Aki a közúti közlekedésben részt vesz, köteles
a) a közúti forgalomra, valamint a közútnak és környezetének a védelmére vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket megtartani;
b) a közúti jelzések rendelkezéseinek eleget tenni, a forgalom irányítására jogosultak utasításait követni;
c) úgy közlekedni, hogy a személy- és a vagyonbiztonságot ne veszélyeztesse, másokat közlekedésükben indokolatlanul ne akadályozzon és ne zavarjon.
31. § (1) Az útkereszteződésben másik útra bekanyarodni szándékozó vezető a járművel
a) az útburkolati jelek által meghatározott forgalmi sávba,
b) útburkolati jelek hiányában
– jobbra bekanyarodás esetében az úttest jobb szélére,
– balra bekanyarodás esetében az úttest felezővonala mellé, illetőleg osztottpályás és egyirányú forgalmú úton az úttest bal szélére
köteles – az útkereszteződés előtt kellő távolságban – besorolni. A bekanyarodási szándékot irányjelzéssel [29. § (2) bek.] jelezni kell.
(3) A járművel másik útra – ha közúti jelzésből más nem következik – jobbra kis ívben, balra nagy ívben kell bekanyarodni, úgy, hogy a jármű bekanyarodás után a menetirány szerinti jobb oldalon maradjon.

Megállapított tényállás:
	A Nagykőrösi Rendőrkapitányságtól beszerzett iratok alapján a következőket állapítottuk meg: 
	1995. október 30-án délelőtt Nagykőrös lakott területén belül a Rákóczi u. - Szilágyi u. kereszteződésében M-né F. Márta az általa vezetett Polski Fiat 126 tip. gépkocsival a Szilágyi utcából balra nagy ívben akart bekanyarodni. Kanyarodásának megkezdése előtt megállt a kereszteződésben elhelyezett "Elsőbbségadás kötelező" jelzőtáblánál. Az elsőbbséggel rendelkező Rákóczi útról a kereszteződésbe érkező panaszos az általa vezetett UAD-059 forgalmi rendszámú oldalkocsis motorkerékpárral balra bekanyarodott a Szilágyi utcába és kanyarodás közben nekiütközött a gépkocsinak. A baleset következtében a panaszos bal lába eltörött, sérülése 8 napon túl gyógyult. A sérültet M-né szállította be az orvoshoz, majd visszament a helyszínre. A helyszínre érkező rendőrök a tanúk nyilatkozatai alapján állították vissza a járműveket a balesetnek megfelelő helyzetbe. 
	A Nagykőrösi Rendőrkapitányság a Btk. 187. § (1) bekezdésébe ütköző közlekedési baleset gondatlan okozásának vétsége miatt nyomozást rendelt el M-né ellen. A nyomozást 1996. augusztus 1-én megszüntették, mivel a bűncselekmény elkövetése nem volt megállapítható. A bevont nyomszakértő véleménye és a meghallgatott tanúk vallomásai alapján az eljáró hatóság azt állapította meg, hogy a panaszos a kanyarodást balra kis ívben hajtotta végre és emiatt ütközött neki a gépkocsinak. A határozat ellen bejelentett panaszt a Pest Megyei Főügyészség csak részben tartotta alaposnak - mivel abban tévesen jelölték meg a gépkocsi kanyarodási irányát - de érdemi részét tekintve a nyomozás megállapításaival egyetértett, ezért a panaszt 1996. október 17-én elutasította.
	A panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában sérelmezte azt is, hogy az iratok között szerepel a feleségének a tanúvallomása, amely meg sem történt. A jelentésben rögzített vallomás szerint 1996. január 26-án történt meghallgatásakor a panaszos felesége - aki a baleset idején a motorkerékpár hátsó ülésén ült - azt nyilatkozta, hogy a baleset okát nem tudja, de kanyarodás közben "levágták a kanyart". A vallomásról a vétségi eljárás szabályai szerint jelentés készült. Ugyanezen a napon - az iratok szerint egy órával korábban - hallgatták ki tanúként a panaszost is, akinek a vallomását jegyzőkönyvben rögzítették. A panaszos azt vallotta, hogy nagy ívben, szabályszerűen kanyarodott és az ütközést az okozta, hogy a gépkocsi lassú mozgásban volt, egyenesen a kanyarodó motorkerékpár irányába és ő már nem tudta megakadályozni az ütközést. A két vallomás ellentmondását a hatóság nem tisztázta. A balesetet követően - kb. 25-30 perc múlva - végrehajtott helyszínelés során csak a motorkerékpár első kerekétől származó, kb. 130 cm. hosszúságú féknyomot találtak. Az eljárásba bevont igazságügyi nyomszakértő szakvéleményében arra az álláspontra helyezkedett, hogy a balesetet a panaszos szabálytalan kanyarodása idézte elő. 
	A büntetőeljárás szabályai szerint a hatóságok szabadon mérlegelik a rendelkezésre álló bizonyítékokat és az ügyeket ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el. Amennyiben a hatóságok a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák és mérlegelési jogkörüket nem lépik túl, ebben az esetben eljárásuk a jogállamiság követelményeinek megfelel. Az országgyűlési biztosnak nincs arra lehetősége, hogy a Be.-ben szabályozott bizonyítási eljárást maga folytassa le. Mivel a panaszos ügyeiben az eljárási jogszabályokat a hatóság szem előtt tartotta, jogsértés nem volt megállapítható.
	Ugyanakkor az országgyűlési biztos azt is vizsgálta, hogy a nyomozóhatóság számára biztosított mérlegelési jogkör alkotmányos határait nem lépték-e túl. A vizsgálat azonban erre vonatkozóan sem tárt fel olyan körülményt, amely alkotmányos visszásságra utalna, ezért a vizsgálatot a panaszos egyidejű értesítése mellett megszüntetem.

 	Budapest, 1997. október

Dr. Polt Péter