OBH 8341/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara
Az eljárás megindulása

Panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezi, hogy a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) korm. rendelet egyes rendelkezései ütköznek a hadigondozásról szóló 1994. évi XLV. törvény néhány szabályával. Kifogásolja továbbá a hadirokkantakra vonatkozó egyösszegű térítésre és az őket illető ingyenes orvosi alapellátásra vonatkozó rendelkezéseket, továbbá a mozgáskorlátozottak parkolási kedvezményeinek érvényesülési lehetőségeit.
A megállapított tényállás

Panaszos kifogásolja beadványában a hadirokkantaknak megállapítható egyösszegű térítésre vonatkozó szabályokat, nevezetesen a szövegben szereplő "politikai" jelzőt. A törvény 10. §-a azoknak a hadirokkantaknak biztosítja az egyösszegű térítést, akiktől a jogszabályban meghatározott időpont előtt megállapított hadigondozotti pénzellátást ezen időpont után politikai okokból megvonták. Az érintett jogszabályhelyet a vizsgálat ideje alatt módosították. 

Beadványában panaszos felhívja a figyelmet a hadigondozásról szóló törvény és a mozgáskorlátozott személyek közlekedési támogatására vonatkozó korm. rendelet ellentmondására. A törvény szerint a jogosult jövedelmi értékhatárra tekintet nélkül illetik meg a kedvezmények és az ellátások, míg a rendelet az egy főre jutó jövedelemhez köti a támogatást. Erre vonatkozóan tájékoztatást kértem a Népjóléti Minisztériumtól, mint a kormányrendelet előterjesztőjétől. Válaszukban elmondták, hogy a hadigondozottakat valóban jövedelmi határ nélkül illetik meg a kedvezmények, de ezek közé nem tartoznak azok a mozgáskorlátozott személyeknek adható közlekedési kedvezmények, melyekről a 164/1995. Korm. rendelet rendelkezik. 

Sérelmezi továbbá a panaszos, hogy a mozgássérültek a KRESZ alapján az általános parkolási rend alól kivételt élveznek, azonban a belvárosban a közelmúltban a járdák szélein elhelyezett oszlopok megakadályozzák ezt. Ezzel kapcsolatban megkerestem a Főjegyzőt, tájékoztatást kérve az említett oszlopok felállításáról és a fővárosban a mozgássérülteket illető parkolási kedvezményekről.

A beadvány utolsó pontjában a panaszos azt kifogásolja, hogy a hadigondozásról szóló törvény ingyenes orvosi alapellátást biztosít a hadirokkantnak, mely véleménye szerint kiterjed a gyógyszerekre is és ezt a törvény nem mondja ki.
Az alkalmazott jogszabályok

1994. évi XLV. törvény a hadigondozásról

"Hdt. 9. § A hadigondozás állami feladat, amelynek során az ellátások és kedvezmények jövedelmi értékhatárra tekintet nélkül illetik meg a jogosultat."

"Hdt. 10. § (1) Az a hadirokkant, hadiözvegy és volt hadiárva, akinek az 1949. január 1-je előtt megállapított hadigondozotti pénzellátását ezen időpontot követően politikai okból megszüntették, az elmaradt pénzellátás kompenzálására egyösszegű térítésre jogosult."

"Hdt. 10. § (1) Az a hadirokkant, hadiözvegy és volt hadiárva, akinek a korabeli hadigondozó hatóság által megállapított pénzellátását 1944. december 22-ét követően politikai okból megszüntették, vagy szüneteltették, illetve ilyen ellátás iránti kérelmét politikai okból elutasították, az elmaradt pénzellátás kompenzálására egyösszegű térítésre jogosult. Meg kell állapítani az egyösszegű térítést annak a hadirokkantnak és hadiözvegynek, akinek hadigondozotti igényjogosultsága 1991. december 31-e előtt fennállt, de számára pénzellátást ezen időpontot követően állapítottak meg. A politikai okból történő megszüntetés, szüneteltetés, illetve elutasítás bizonyítása dokumentumok hiányában a kérelmező írásos nyilatkozata alapján is megállapítható."
(Megállapította: 1997. évi XIX. törvény 3. §. Hatályos: 1997. IV. 12-től.)

"Hdt. 17. § (1) A hadirokkantat bármely betegségével kapcsolatban térítésmentesen illeti meg
a) orvosi alapellátás (gyógykezelés),
b) állami, önkormányzati intézményi ellátás (kórház, szanatórium, gyógyfürdő, terápiás ellátások),
c) fogászati ellátás,
d) állami, önkormányzati szociális intézményi ellátás."

164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről

"4. § (1) Szerzési támogatásra való jogosultsága annak a súlyos mozgáskorlátozott személynek állapítható meg,
b) akinek a családjában az egy főre jutó, a tárgyévet megelőző év havi átlagos nettó jövedelme a tárgyév január 1. napján érvényes öregségi nyugdíj legkisebb összegének kettő és félszeresét nem haladja meg, és..."

"(4) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti átalakítási támogatásra az az érvényes vezetői engedéllyel rendelkező súlyos mozgáskorlátozott személy jogosult,
b) akinek családjában az egy főre jutó jövedelem a 4. § (1) bekezdés b) pontja szerinti összeget nem haladja meg."

1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelet a közúti közlekedés szabályairól

"40. § (1)    Járművel megállni - ha közúti jelzésből vagy a (2)-(5) bekezdés rendelkezéséből más nem következik - csak az úttest menetirány szerinti jobb szélén, azzal párhuzamosan, egy sorban szabad. A megállást irányjelzéssel jelezni kell.
(8)  A járdán - részben vagy teljes terjedelemben - csak akkor szabad megállni, ha 
a) azt jelzőtábla vagy útburkolati jel megengedi, 
b) a jármű a járda szélességének legfeljebb a felét foglalja el, 
c) a járdán a gyalogosok közlekedésére legalább 1,5 méter szabadon marad, és 
d) a jármű tengelyterhelése az 1000 kg-ot nem haladja meg.
(9)    A járdán a mozgáskorlátozott személy (illetőleg az őt szállító jármű vezetője) járművével a (8) bekezdésben említett egyéb feltételek fennállása esetében akkor is megállhat, ha a megállást jelző tábla vagy útburkolati jel nem engedi meg."

"(3)    Mozgáskorlátozott személy (illetőleg az őt szállító jármű vezetője) a járművével olyan helyen is várakozhat, ahol a várakozást jelzőtábla tiltja. A kijelölt rakodóhelyre vonatkozó rendelkezés [15. § (6) bekezdése] azonban e járműre is irányadó."

"A mozgáskorlátozottak külön engedélye és jelzése

51/A. §    A 14. § (13), a 40. § (9) és a 41. § (3) bekezdésében említett jogosultság azt a mozgáskorlátozott személyt illeti meg, aki a lakóhelye szerint illetékes egészségügyi hatóságtól erre engedélyt kapott és járművén az engedélyre utaló jelzés van."
Az érintett alkotmányos jog

Alkotmány 2. § (1): "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."

Alkotmány 70/A. § (1): "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül...
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti."

Alkotmány 70/D. § (1): "A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez."

Alkotmány 70/E. § (1): "A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."
A vizsgálat megállapításai

A hadigondozásról szóló 1994. évi XLV. törvény legvitatottabb rendelkezését a 10.§ tartalmazza, mely szerint annak a személynek juttatható az egyösszegű térítés, akitől korábban az ellátást politikai okból vonták meg. Ezzel a törvény a meghatározott időszakban elmaradt pénzellátások jelképes pótlásáról intézkedik. Az összegek arányosak a politikai okból üldözöttek kárpótlásának összegével.

Panaszos szerint a legtöbb kizárásra okot adó rendelkezés a "politikai" jelző. Politikai oknak minősíthető a hatóságok részéről a hadirokkantakkal szemben általában tanúsított diszkriminatív magatartás. A törvény végrehajtási rendelete felsorolja azokat az okokat, melyek nem minősülnek politikainak:
"(3) Nem minősül politikai oknak, ha
a) a hadirokkant időközben bekövetkező – jelenleg is megállapítható – teljes gyógyulása,
b) a Hdt. szerint is törvénysértőnek minősülő hadigondozásba vétele,
c) a hadiözvegy házasságkötése,
d) a hadiárva esetében a jogszabályban előírt életkor betöltése
miatt szüntették meg (szüneteltették) a hadigondozotti pénzellátást."
Ezeken kívül bármely ok politikainak számít, tehát ez a rendelkezés nem ad módot a juttatásból való indokolatlan kizárásra, csupán a jogalkotói cél érvényesülését hivatott biztosítani.

A jogszabály alkalmazásakor mégis gondok merültek fel, mégpedig a törvénynek valóban sérelmezhető és indokolatlan kizárásra okot adó részével, az időhatárok meghúzásával és a bizonyíthatóság kérdésével kapcsolatban. A diszkrimináció ténye okiratokkal sokszor nem bizonyítható és a tények igazolásának kötelezettsége valóban sérelmes helyzetet teremthet. A vizsgálat alatt előterjesztett módosító indítványok ezt a problémát kívánták orvosolni. A másik módosításra szoruló rendelkezése a törvénynek az időpont megjelölése volt. A Hdt. 10. § (1) bekezdésében leírt 1949. január 1-jei időpont indokolatlan megkülönböztetést okoz az azonos jogosultságú személyek között, indokolatlanul megfosztotta a hadigondozottak egy részét az egyösszegű térítéstől. Akinek a pénzellátását ezen időpont előtt vonták el, vagy az ezen időpont után került megállapításra, nem részesülhet az egyösszegű térítésben, ezért volt indokolt az 1949-es dátum módosítása. Mindkét említett szabályt módosította az 1997. évi XIX. törvény, mely szerint a határidő 1944. december 22. lett, a politikai okból való megszüntetés bizonyítására dokumentumok hiányában a kérelmező írásos nyilatkozata is elegendő.

A beadvány második pontjában említett kifogás a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló kormányrendeletet érinti. A rendeletben szabályozott támogatások szociális juttatások, melyek esetében indokolt a rászorultság vizsgálata. Ennek módja a támogatás jövedelmi értékhatárhoz kötése. Azok az ellátási formák, melyeket a hadigondozásról szóló törvény tartalmaz nem tartoznak a szociális ellátások közé, hiszen a törvény a szociális ellátásokhoz hasonló, azokkal több ponton érintkező, de alanyi jogon járó társadalompolitikai indíttatású önálló ellátások bevezetésére, illetve a meglévők bővítésére törekszik. Ezt támasztják alá a törvény 9. §-a is, mely szerint a hadigondozás állami feladat, amelynek során az ellátások és a kedvezmények jövedelmi értékhatárra tekintet nélkül illetik meg a jogosultat.

A hadigondozottak ellátása körében a törvény az egyösszegű térítést, a hadirokkant-járadékot, az ápolási pótlékot, a hadiözvegyi, hadiárva és a hadigondozott családtag járadékát, a temetési hozzájárulást, a térítésmentes gyógyászati és gyógyászati segédeszköz ellátást nevesíti. A kedvezmények közé a közlekedési (térítésmentesen vehetők igénybe a helyi és a helyközi tömegközlekedési eszközök), a televízió előfizetési és a helypénz megfizetése alóli mentességet biztosító kedvezmények tartoznak. A kormányrendelet által biztosított ellátások nem tartoznak a hadigondozotti ellátások körébe, így nem is vonatkoztathatóak rájuk a Hdt. rendelkezései. A törvény biztosítja a hadigondozottak számára azt az előnyt, hogy a mozgáskorlátozott személyeket megillető támogatások megállapítása során - azonos feltételek fennállása esetén- a hadirokkantat előnyben kell részesíteni. 

A beadvány harmadik panasza a mozgáskorlátozott személyek parkolási lehetőségeit érinti. Panaszos szerint a KRESZ alapján a mozgáskorlátozottak az általános parkolási rend alól kivételt élveznek és parkolhatnak a  járdán. Ezzel szemben a fővárosban a közelmúltban a járdák szélén felállított oszlopok megakadályozzák őket e joguk gyakorlásában. Megkeresésemre a budapesti Főjegyző tájékoztatott, hogy a városban a gyalogosokat védő korlátokat azoknak a járdáknak a szélén helyezték el, melyek 3 méternél keskenyebbek, tehát a rendeletben említett feltétel - miszerint a járdán a gyalogosok közlekedésére legalább 1,5 méter szabadon marad - járművel való felállás esetén nem teljesülne. A 3 méternél szélesebb járdák esetében a korlátokat akkor helyezték el, ha a nagy gyalogosforgalomra tekintettel a 1,5 méteres szélesség nem elegendő, vagy a járdára való felhajtás különösen balesetveszélyes. Az ilyen esetekben is figyelembe vették azonban a mozgáskorlátozottak érdekeit és több helyen jelöltek ki a járdán számukra parkolóhelyet.   

A panasz utolsó pontja a hadigondozottaknak járó ingyenes orvosi ellátást érinti. Az orvosi ellátáson teljes körű állami ellátást kell érteni, a háziorvosi szolgálaton túlmenően a kórházi, szanatóriumi, és a gyógyfürdőellátást is beleértve. E törvény alapján ingyenes a fogászati és az állami szociális intézményi ellátás is. Ezen felül a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 50. §-a alapján a pénzellátásban részesülő hadigondozottak közgyógyellátásra jogosultak.

Betegség esetén járó egészségügyi alapellátás keretében a jogosult háziorvosi és fogorvosi ellátásban részesülhet. Az orvosi alapellátásba nem tartozik bele a gyógyszerek ingyenes juttatása. Erre a szociális törvény ad lehetőséget a közgyógyellátás szabályozásával, melyre a hadigondozottak alanyi jogon jogosultak.

Az érintett jogszabályokra, a megállapított tényállásra tekintettel alkotmányos visszásság nem álla fenn, ezért ajánlástételi, illetve jogszabálymódosítás kezdeményezési jogommal nem élek. 

Budapest, 1997. július 3.

Gönczöl Katalin