OBH 8324/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Zsiga Jánosné
Az eljárás megindítása

A panaszos a Hivatalunkhoz intézett beadványában kétirányú alkotmányos visszásságra utaló tényt sérelmez; ezek között elsősorban azt, hogy az édesapja halálával kapcsolatban foganatosított halottszemle során hatósági tanúként felkért "két, szinte kamaszlány" jelenlétében idős apját lemeztelenítették. Azt is kifogásolja, hogy a rendőrségnek a halálesetre vonatkozó vizsgálatról adott tájékoztatása alapján a családja jóhírnevét sértő cikk jelent meg a helyi lapban.

A halottszemlét illetően lefolytatott eljárással kapcsolatban egyfelől felmerült az Alkotmány 54. §-a (1) bekezdésében biztosított emberi méltósághoz fűződő alkotmányos visszásság sérelme, ezért vizsgálatot rendeltem el. 

A tényállás és a vizsgálat megállapításai

A Csongrád Megyei Rendőr-főkapitányság Bűnügyi Osztálya az 1996. január 04. napján kelt 105/1995. bü. számú határozatával az emberölés büntette miatt indult büntető ügyben a panaszos és leánytestvére ellen indított nyomozást - bűncselekmény elkövetésére utaló bizonyítékok hiányában - megszüntette.
A határozat indokolása szerint a panaszosnak 1995. szeptember 14-én holtan talált apja szájában - az államigazgatási eljárás keretében foganatosított halottszemlén - egy zsebkendőt találtak. Az orvosszakértői vélemény szerint az idős személy erőszakos halálát idegenkezűségre utaló szájkitömés és következményes fulladás okozta. A nyomozás során nem sikerült olyan bizonyítékokat felkutatni, amelyek a gyanúsítottak bűnösségét megnyugtatóan alátámasztották. 

Az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X. 26.) BM rendelet 11. §-a szerint a rendkívüli haláleset kivizsgálása során - az egyébként az államigazgatási törvény keretei között foganatosított eljárási cselekményeket, különösen a szemlét és a hatósági boncolást - úgy kell végrehajtani, hogy azok adatai egy későbbi, esetleges büntető eljárásban bizonyítékként felhasználhatók legyenek. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény a szemle során igénybevehető hatósági tanúkra nézve külön rendelkezést nem tartalmaz. Minthogy azonban  a Be. 135. § (3) bekezdése, szemle foganatosítása esetében kötelezően előírja két hatósági tanú alkalmazását,  így a rendőrség a rendkívüli haláleset kivizsgálása során is a Be. utóbb idézett rendelkezésének, s ezzel összhangban a bűnügyek rendőrségi nyomozásáról szóló, részben módosított 40/1987. sz. BM utasítás 476. és 477. pontjában foglaltaknak megfelelően jár el. Ezek szerint a két - egyebek között - felnőtt életkorú hatósági tanú jelenlétében eszközölt szemléről készített jegyzőkönyvben a tanúk nevét és lakcímét, továbbá azt kell feltüntetni, hogy az eljárásban nem érdekeltek. Így a tanúk életkorára vonatkozó adatot a jegyzőkönyvnek nem kell tartalmaznia. 
A jelen esetben azt ugyan a panaszos sem állítja, hogy a két hatósági tanú bármelyike is fiatalkorú, azaz 18 évét még be nem töltött személy lett volna, csupán nevezettek "szinte kamaszlány" mivoltára hivatkozik. Ámde amennyiben az előbbi tény meg is lenne állapítható, álláspontom szerint az ekként megvalósult alkotmányos visszásság annyira csekély jelentőségű, amely nem igényli az ezzel kapcsolatos vizsgálat lefolytatását. (1993. évi LIX. törvény 17. § (2) bek.)
 
A beadványnak a helyi lapban a lefolytatott eljárásról közzétett tájékoztatást a jóhírnévhez, s a személyes adatok védelméhez fűződő alkotmányos jog sérelme miatt kifogásoló részében a vonatkozó iratokat - a szükséges vizsgálat lefolytatása céljából - áttettem az adatvédelmi biztoshoz.

Budapest, 1997. június 17.

Gönczöl Katalin