OBH 8147/1996.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
jelentése
Előadó: Dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása

A Panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte az aggteleki polgármesteri hivatal valamint a Belügyminisztérium, ingatlan-adásvételi szerződése megkötésével kapcsolatos eljárásának elhúzódását.

Az ügyben a vizsgálatot 1996. december 19-én megindítottam.

A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a belügyminisztert, tekintettel arra, hogy a beadványban leírtak alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállására engedtek következtetni.

A vizsgálat megállapításai 

A Panaszos illetőleg a Belügyminisztérium által rendelkezésemre bocsátott dokumentumokból megállapítottam, hogy  az Aggteleki Polgármesteri Hivatal 1993. novemberében kezdeményezte az állam tulajdonában, a Belügyminisztérium kezelésében és a BM Határőrség használatában lévő ingatlanból két házhely nagyságú telekrész megvásárlását, azzal, hogy hajlandó azt a határőrség által javasolt személyek részére értékesíteni.

A BM Műszaki Főosztálya hozzájárulva a jogügylet lebonyolításához intézkedett a BM HÖR Országos parancsnoksága felé, elvégeztette az ingatlan megosztását, értékbecslését és azokat 1994. júliusában az adásvételi szerződés-tervezet elkészítéséhez megküldte az önkormányzatnak.

A tervezeteket  a polgármester egyeztetés nélkül, már a vevő aláírásával ellátva küldte meg a BM Műszaki Főosztálya részére aláírás és jóváhagyás céljából 1996. februárjában. A szerződés aláírására azonban jogszabályváltozás okán már nem kerülhetett sor.

Az államháztartásról szóló, 1992. évi XXXVIII. törvényt módosító 1995. évi CV. törvény 109/C. § (1) bekezdése az addigi gyakorlatot megszüntetve kimondta, hogy a pénzügyminiszter a kincstári vagyon felett a Magyar Állam nevében őt megillető tulajdonosi jogok gyakorlását a Kincstári Vagyoni Igazgatóság útján látja el, ebben az esetben a kincstári vagyonnal kapcsolatos polgári jogi jogviszonyban az államot a Kincstári Vagyoni Igazgatóság képviseli. Ezzel a módosítással megszűnt az a lehetőség, hogy a fejezetért felelős szerv vezetője - ebben az esetben a belügyminiszter - 10 millió forintos értékhatárig saját hatáskörében értékesítse a feleslegessé vált ingatlanokat.

A kincstári vagyon értékesítésének módjára vonatkozó szabályzatot a Kormány hagyja jóvá, de a vonatkozó 183/1996. (XII.11) Korm. rendelet csak 1996. december 11-én jelent meg, és csak ezt követően, 1997. májusában lépett csak hatályba a kincstári vagyon értékesítésére vonatkozó versenyeztetési szabályzat.

Mindezek alapján megállapítottam, hogy 1996. január és 1997. május között, jogi szabályozás hiányában a Belügyminisztérium ingatlan értékesítési lehetősége szünetelt. Az ingatlan adásvételi szerződésének a BM részéről történő aláírása jogszabályba ütközött volna, amely az aláírt szerződés semmisségéhez vezetne.

Az ingatlan elidegenítési eljárása a hatályos jogszabályok keretei között folyamatban van. A Belügyminisztérium által adott tájékoztatás szerint  az adott ingatlan, több más, rendészeti szervek számára feleslegessé vált - hasznosításra váró - ingatlannal együtt szerepel abban a kincstári csomagban, amelynek a kincstári vagyoni körből történő kikerülését 1997. nyarán hagyta jóvá a belügyminiszter.

Az ingatlanoknak a Kincstári Vagyoni Igazgatósághoz történő előterjesztéséhez szükséges - az 1048/1997 (V.13) kormányhatározat mellékletének II. fejezet 6. pontjában előírtak szerinti - adatfelmérések pontosítása, az értékbecslések, tulajdoni lapok aktualizálása megtörtént. A Kincstári Vagyoni Igazgatóság a belügyminisztérium által összeállított anyagot, annak vizsgálatát követően előterjeszti a pénzügyminiszter részére, aki döntést hoz a kincstári vagyon értékesítéséről, valamint az értékesítési eljárás formájáról is. Az elidegenítés lebonyolítása a Kincstári vagyoni Igazgatóság hatásköre és általános szabályként nyílt pályáztatással történik.

Az érintett alkotmányos jog

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogot vizsgálta az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

Az általam lefolytatott vizsgálat alapján  megállapítottam, hogy a Belügyminisztérium illetékes szervezeti egységeinek eljárásai és intézkedései a konkrét ügyben megfeleltek a vonatkozó jogszabályok előírásainak, az Obtv-ben megjelölt megjelölt és az országgyűlési biztos fellépését igénylő alkotmányos jogsértés nem történt. 

Budapest, 1997. október     .

										Gönczöl Katalin